.
ТИМС представя
Енгин Акюрек Фахрие Евджен
Сарп Левендолу Гюлджан Арслан
Тансу Бичер Дидем Балчън
Ферди Санджар Демир Карахан
Серпил Гюл Гизем Кала Фатих Докгьоз
със специалното участие на: Кадрие Кентер
Рагип Саваш Лале Мансур Месут Акуста
оператор Йозкан Бал
музика Айтекин Аташ - Ердем Доан - Гюрсой Танч
оригинална история Елиф Усман
сценарий Севги Йълмаз
продуцент Тимур Савджъ
режисьор Фериде Кайтан
ДО ЖИВОТ
11 епизод "Нов живот"
Как така - да работя с вас? - Ще бъдеш нашите очи и уши в мафията.
Искате да стана доносник?
Да не го наричаме така. Просто наш партньор.
Дахан, ако действаме заедно, можем да поведем голяма война срещу Текин Зердан.
Имаме общ враг. Ти искаш отмъщение, а ние - правосъдие.
Още преди 11 години разбрах, че от вас правосъдие не може да се очаква!
Не приемам. - Помисли добре.
Не мисля, че имаш избор, мой човек. - Метин е прав.
Или ще ни помогнеш, или се връщаш в затвора.
Всички обвинения и доклади срещу теб ще се превърнат в съдебно дело.
Пак ще бъдеш осъден на строг режим.
Ще виждаш сестра си и майка си само през стъкло и решетки...
и няма повече да ги докоснеш.
Нито пък Селви.
Разбрах, че с Берил сте приятелки и я помолих да ни запознае.
Каза ми, че е заради делото на баща ти. - Иначе нямаше да те убедя.
Г-н Текин е семеен приятел. - И има нужда от адвокат.
От ловък, умен и смел адвокат като вас. - Съжалявам.
Много съм заета. Ако искате, ще ви препоръчам някого.
Но аз искам вас.
Ще ви оставя.
Заедно дойдохме, заедно трябва да си тръгнем.
Ще се радвам, ако останете. Трябва да говоря с вас за много неща.
Както и за някои наши общи познати. Един от тях е брат ви. Йълмаз.
Моля, г-жо Берил.
По-хубава е дори от снимките. Неземно красива жена.
Вече съм ти длъжник с една вечеря. Ти, аз и Ендер.
Аз имам още по-добра идея. Вие заповядайте у нас.
Ще поканя и г-н Музафер, и г-жа Асуман.
Да се съберем цялото семейство. Да си припомните старите времена.
Готово.
Тогава ви чакаме в петък вечер. - В петък вечер.
Каква трагедия само! Нито за баща си ще отмъстиш,
нито на онези, които те натопиха за убийството на Сезай Каралъ.
Знам, че и за двете е виновен Ендер. Вие също го знаете.
Значи, уговорката е проста. Ти ни дай Зердан... и ще получиш Ендер.
А ние ще направим всичко възможно да ти помогнем да докажеш правотата си.
Така или иначе, всичко е на записа - всички си признаха.
Вече имам доказателства, за да тикна Ендер на топло.
Какъв запис?
Записахме самопризнанията на всички в хангара.
Останаха на камерата, която конфискувахте при нападението.
Аз не знам за нищо такова. - Понякога се случва да изчезнат улики.
С какво сте по-различни от Ръдван?
От корумпираните си колеги, от които се опитвате да изчистите службите?
И камерата, и записите са у вас!
Как ще го докажеш? - Слушай!
Както ти казах, ти влизаш вътре, Ендер остава на свобода!
Заедно с близките ти! В един и същи свят!
Как ще опазиш от него майка си, сестра си и оная хубавица - адвокатката?
Искаш ли да живееш в такъв свят? - Само че, има и друг свят, Дахан.
Свят, в който правосъдието побеждава, а такива като Зердан и Ендер гният в затвора.
Свят, в който правилата диктуваш ти, в който всеки си получава заслуженото.
Нов живот. Ново начало. Какво ще кажеш?
Да говорим по същество - откъде познавате брат ми?
Преди да говорим по същество, нека те питам нещо.
Как предпочиташ да те наричам - Селви или Вилдан?
А вие кой сте?
Мъж, който все още търси любов. Мъж с уморено сърце. Текин Зердан.
Какво искате от мен и брат ми? - Предлагам да минем на "ти".
Всъщност, аз не искам нищо - нито от теб, нито от брат ти, нито от Дахан,
от никого, свързан със смъртта на Сезай Каралъ.
Но все пак, трябваше да взема нещо от вас.
Живота ви.
Казахте "трябваШЕ". Значи сте се отказал.
Има и изключения. Но това не значи, че съм се отказал.
Не би трябвало да ти е трудно да разбереш кой е изключението.
Имаш ли си приятел?
Приемам.
Но ще оставите Ендер на мен.
Ако нещо се обърка, ще се обърна и срещу двама ви... да знаете.
Много достойно условие, според мен. - Договорихме се.
Съсипахте ме вие, довършихте ме. Довършихте ме!
Недей, ставаме за смях. - Не говори! Не говори!
Какво, Йълмаз? Всичко това е заради теб!
Трябваше да послушам Зердан Грузинеца! Да ви пръсна мозъците и да се отърва от вас!
Орхан, Неджо, вижте ги - отсега почнаха да се ядат един друг.
Утре какво ли ще се правят в затвора?
Братле, обзалагам се, че като влязат, Фахри пръв ще изгризе Ендер.
Виж го само какъв е сопол! - Я млъквай!
А, не. Според мен, ще е Йълмаз. Не го гледай че е смoтан.
Очите гледай, очите! Няма търпение да гризе!
Ти да не се изплаши? А, паркетно лъвче?
Ти гледай себе си... хлебарке! Аз имам стабилен гръб.
След пет минути ще изляза оттук,
а на теб пет години ли ще ти дадат или десет, зависи от милостта на прокурора.
Какво като имаш някого зад гърба си?
Ти си призна всичко. Записът е в полицията.
Вече каквото и да правиш, няма излизане оттук.
Ще те убия! - Недей, остави го!
Отдръпнете се! Назад!
Ти идваш с нас! Върви!
Значи, ти поръча убийството на Ръдван?
Решихме да почнем с най-лошия.
Не искам да ме познаваш в погрешна светлина.
Аз съм човек, който обича пролетта...
песента на славеите и всички птици, и най-вече, очите на жените.
В момента, например, твоите очи светят като слънцето.
Толкова са горещи.
Виж, дори сянката ми я тегли към теб. - Но си убил Ръдван!
Сега кой е на ред? Чие убийство ще заповядаш?
Като си помисля, че вече два пъти опитва да ме отвлечеш, сигурно е мой ред.
Животът е прекалено къс, за да бъдем толкова честни.
Не му е нужна чак толкова сериозност.
Обожавам тези сладки. Понякога ми е трудно да взема решение.
И бележките в тях може да приема като послание от живота.
Вземи една.
Дахан
О, ето го и отговорът на въпроса ти. Ясно кой е наред.
Дахан
Съдба.
Само че - понякога животът предлага алтернатива.
Вечеря с мен насаме
Ендер се е вманиачил по теб.
Но ти не си цвете, от което мога да се откажа заради капризите на Ендер.
Може ли да си вървя? - Можеш, разбира се.
Никой не те задържа тук насила.
Тате?
Второто кафе за днес ми дойде в повече.
Татко, не ми харесва цветът ти. Да извикам лекар?
Не, няма нужда. След малко ще ми мине.
Разстрои се заради Ендер, разбира се. Изнерви се.
Така е.
Не свършват проблемите с този идиот! Всеки ден - нова каша!
Ти направи ли каквото ти казах? Разбра ли какви ги върши?
Сега не си добре, да не говорим за това. - Шахика! Какво е направил Ендер?
Нищо сериозно, татко. Ако има, ще ти кажа.
Музафер...
Ендер е арестуван. - Какво?
Какво става? - Не знам, обади се адвокатът, притеснен е.
Има ли нещо, което не знам?
Защо стоим? Да вървим! - Добре.
Аз ще отида, татко. Не ходи по участъците в това състояние.
Ще ходи! Това е синът му! - Млъкнете и двете.
Всяка седмица ли ще посещаваме семейно участъка?
Така повече привличаме внимание. Аз ще ида.
Аз бях. Аз пожелах Сезай Каралъ да умре.
Защо?
За да бъде Берил моя!
Искам адвоката си. - След малко.
Казах това под натиск! Вижте ме! Той искаше да ме убие!
Нямах избор, освен да призная всичко, което поиска!
Значи, да не приемаме самопризнанията ви, защото са дадени под натиск?
Ами, такъв е законът - не трябва да приемате
самопризнания, направени под натиск.
Аз съм напълно невинен. Казах на Дахан онова, което искаше да чуе.
За да остана жив. За да оцелея.
Вижте, ще се измъкнете от това. Вашите ще ви наемат един куп адвокати.
И ако не на първото, то на второто, най-много на третото дело ще ви пуснат.
Каквото и да говорим, правосъдието е лукс за богати хора.
Само не знаем дали ще те оставят жив в затвора.
Дори най-близките ти хора са ти врагове.
Ще кажат, че си се самоубил. Все така става.
Да не бъдем черногледи, Метин. Малко по-позитивно.
Г-н Ендер сигурно ще се отърве, благодарение на парите си,
но не знам как ще живее с това петно оттук нататък.
С позора, който ще лепне на баща си. Със загубите за фирмата...
От това вече няма измъкване.
Този запис, ти гарантира много години зад решетките.
Но ако се договорим с теб - нещата могат да се развият по друг начин.
За какво да се договорим?
Имаме предложение за вас, уважаеми г-н Ендер Йоранел.
Слушам ви, уважаема г-жо прокурор.
Надявам се да се видим отново.
Не вярвам.
Ще дойдеш, ще дойдеш и хоро ще играеш.
Добре, ако приема... - Ако приемеш, записът...
Понякога се случва да изчезнат улики.
Добре. Приемам. Няма да подавам оплакване срещу Дахан.
И ще оттегля всички предишни. Това ли е?
Предполагам, няма нужда да казвам, че всичко си остава между нас?
Няма, разбира се!
Само едно ми е любопитно.
Защо пазите тази отрепка Дахан?
Ендер? - Татко.
Те ли те подредиха така?
Не пускате адвоката на разпита! Той чака пред вратата.
И биете сина ми. По-добре идете да продавате лимони на пазара.
Ще ползвам всички средства, за да ви изхвърля от тази работа!
Татко, не е точно така. Те не са виновни.
Пък ако не стане с лимоните, ще продаваме гевреци.
И това ме устройва.
Само че, ние доведохме тук г-н Ендер, за да ни даде информация.
Каква информация? За какво?
Г-н Ендер, ако това е всичко, може да си вървите. Свободен сте.
Приятен ден.
Поотупаха ли те?
Не разбрах, как така ни пуснаха всички, докторе.
Ендер не е подал оплакване.
Как така не е подал? Уплашил ли се е страхливото л****?
Ще разберем, не го мисли. - Какво ще разберем, докторе?
Къде е записът?
Не са го намерили. - Как да не са го намерили?
Полицаите го взеха пред очите ми!
Ще ви подпаля, ей! - Братле, стига.
Да не създаваме повече проблеми. - Докторе...
Виж, единственият ни коз срещу Ендер е този запис!
Само че, неговите ръце са дълги. И го пази баща му - Текин Зердан.
Ти какво мислеше?
Но след като дори полицията се бои от него, ние ще променим правилата на войната.
Ние ще спечелим!
Сега ми обясни в какво си се забъркал!
В нищо татко. Излизах от банката и ме нападнаха няколко човека. Това е.
И продължаваш да ме лъжеш.
Аз да не съм дете! - Ей, ти!
Мислиш, че ще ти се размине ли? Какво си въобразяваш?
За кого се мислиш ти? За кого се мислите вие?
Ние сме крале, крале! - Да ти ***** кралството!
А ти си хлебарка, която ще стъпча!
Татко! - Господине, господине...
Пуснете ме! Татко!
Извикайте лекар! Направете нещо! - Отдръпнете се, аз съм лекар!
Добре дошъл. - Миличка?
Селви няма ли я? - Още не е дошла.
Дахан? - Къде си?
Пътувам. До половин час ще съм при теб.
Някое от момчетата е с теб, нали?
Пак си ги изиграла!
Не ми е приятно постоянно някой да се мъкне подире ми!
Селви, какво забъркваш пак? Къде беше? Какво правиш сега?
Нали ти казах, бях в съда.
Ако ме лъжеш... - Ако те лъжа, ще ти дам целувка.
Но ако не лъжа, ти какво ще ми дадеш?
Айше е тук, затова не мога да ти кажа. Като дойдеш.
А аз ако можех, щях да те изпотя.
Излизам. Искам да се видим. - Добре. Къде да дойда?
Къде, къде... чакай малко.
Не разбрах защо не пожела да останеш в болницата, татко.
Вкъщи ми е по-спокойно. Не се тревожи, по-добре съм.
Но по-добре е да бъдеш под лекарски контрол.
Преживя спазъм на сърцето. Това не е шега работа!
Погледни само - един тон лекарства! Заслугата е твоя!
Престани да обвиняваш брат си. - Той не ми е брат!
Особено след всичко това! - Шахика, моля те.
Малко е неудобно от момичето, но тя ще яде после. Сядай, сине.
Аз ще вечерям със Селви. - Така ли? Добре.
Айше, ти сядай, че сме гладни.
Мамо... може ли да поговорим?
Какво има?
Айше, ще ни оставиш ли замалко?
Аз, ще занеса тенджерата.
Мамо...
Знам, че много те огорчих.
Ти имаше само едно желание - да се изуча и да стана лекар.
Не успях.
Искаше и да създам семейство... и това не успях.
Постоянно те разочаровам.
Аз просто искам най-доброто за теб. - Знам.
Не мога да те обезщетя за това, което преживя заради мен.
Всичко, което ви се случи, беше само по моя вина.
Благословена да си.
Мамо, аз поемам по нов път. На теб няма да ти хареса.
Няма да ти хареса какво ще правя.
Може би, ще си кажеш, че това не е твоят син.
Мамо... моля те, не забравяй кой съм.
Какъв е този разговор, все едно си вземаш сбогом?
Какъв е този нов път?
Не ме питай, моля те. Не мога да ти кажа.
В какво си се забъркал, Дахан? - Знам кой уби баща ми.
И за да предам тези хора на правосъдието, съм длъжен да играя тяхната игра.
Не си. Не си длъжен, Дахан. Това е работа на полицията.
Не е късно да започнеш всичко отначало.
Добре, за себе си не мислиш...
и аз съм вече на възраст, не знам колко ми остава.
Но имаш млада сестра, Дахан! Длъжен си да мислиш за нея.
Мамо...
Моля те, бъди до мен. Не спирай да се молиш.
Ако приема, ако се случи нещо с мен, ще се погрижите ли за семейството ми?
Естествено.
А за Селви? - Дори не се съмнявай.
Тогава приемам.
Но за това не бива да знае никой.
Нито Селви, нито Мехмет, нито семейството ти.
Това си е твой кръст.
Ако се издадеш, не очаквай подкрепа от нас.
Този път ще го изминеш сам.
Сам ще постигнеш всичко, сам ще се разплатиш за страданията на семейството си.
И не забравяй, че ще се сблъскаш с много опасни хора.
Какво искаш?
С Йълмаз съм. Какво да правя?
Пръсни му тиквата! - При едно условие.
Ще направиш така, че Текин Зердан да ме остави жив.
Готово.
Слизай.
Какво става? - Слизай! Йълмаз, слез!
Какво правиш, бе?
Това е единственият начин да се спася от Зердан.
Фахри, ти не си човек. - Ти да не би да си?
Мръсен предател! Лъжа ли е? Предател си!
Ако онази твоя Селви ли беше, Вилдан ли беше,
не беше изкарала Дахан от затвора, щяхме ли да стигнем дотук?
Нека дойде сега да те спаси!
Нали направи много за Дахан! Сега да дойде да направи за брат си!
Стига дрънка. Стреляй. Стреляй!
Как я докарахме с теб дотук, Йълмаз? Как успяхме?
Защо ни предаде? Защо ни предаде, Йълмаз?
Йълмаз! Йълмаз!
Не ми създавай проблеми, Йълмаз!
Аз имам дете, семейство! Работя си за хляба!
И мислиш, че като ме убиеш, ще се отървеш от всичко?
Че Зердан ще те остави жив? - Ендер ми обеща! Обеща ми!
И ти му повярва! Тъпо куче си ти, тъпо! Куче на Ендер!
Той ти отвлече детето, а ти не каза гък! Накара те да ме убиеш, ти пак не каза гък!
Писна ми от вас! И от лъжите ви! Поумней най-сетне, Фахри!
Събери си ума и не произнасяй името на Вилдан!
И косъм от главата й няма да докосваш! Ясно ли е?
Много се уплаших, че с татко ще стане нещо.
Вярвам ти. - Той каза ли нещо за мен?
Разстроен е. Като нас. - Не исках да става така.
За всичко е виновен Дахан. - Не прехвърляй вината си на друг, Ендер.
Точно без Дахан щяхме да загубим татко. Казаха ми. Той го е спасил.
Ами супер, отвори ти се възможност да ме упрекваш.
И да си подобриш шансовете. Аз ще стана лошото, а ти доброто дете.
Тази ситуация е по-голяма от нашите разправии с теб.
Не съм чак толкова безсърдечна да ти желая злото.
Но ти постоянно се занимаваш с подозрителни неща.
Не знам как да ти помогна, как да съм до теб. Не ми позволяваш.
Какво да направя, като не ти харесват моите отговори, Шахика?
Никой не харесва тайни и лъжи. - Аз нямам нито тайни, нито лъжи.
Хубаво.
Какво се е случило у вас вчера? - Какво да се е случило?
Казал си, че се е счупил прозорец, но навсякъде има кръв.
И паркетът е надраскан. С кого си се бил?
С кого да се бия, Шахика? Ядосах се, треснах стъклото и се порязах. Това е.
Какво правиш? - Искам да видя къде си се порязал.
Стига глупости! Няма да ти доказвам всяка своя дума като дете!
Последен шанс, Ендер.
Ако продължиш с лъжите... нито татко, нито аз ще останем с теб.
Платих си дълга. Защото те излъгах.
Не си ходила в съда. Разкарала си момчетата и си отишла другаде, така ли?
Ох, Селви, какво да те правя?
Защо правиш глупости? Става въпрос за живота ти!
Вече няма защо да се страхуваш за мен. Срещнах се с Текин Зердан.
Какво? - И то Берил ме заведе при него.
Какви са тези щуротии? Какво общо има Берил с този?
Какво общо има Берил с този ли те притеснява или това, че е завела мен?
И двете.
Я ми обясни, защо те заведе Берил при този?
И ти защо се изложи на такава опасност?
Какво стана? Оправихте ли се с онези двамата идиоти?
Друго ще поръчате ли? - Благодаря. - Да ви е сладко.
Ах, Берил! Как е могла да направи това! - Според теб, не е ли ясно защо?
От ревност! Сигурен съм, че изобщо няма представа кой е той!
Да не би да я защитаваш? - Не я защитавам!
Не.
Не искам да се забъркваш в тази работа. - Ще се забърквам! Ти си моята работа!
Дахан, ние с Берил сами ще си разрешим проблема помежду си!
Не искам да се срещаш с нея заради мен. Моля те.
Какво ти направи онзи? Насили ли те нещо?
Глупости. Нищо такова нямаше. Ако имаше, щях да ти кажа.
Поиска да му стана адвокат. И аз мисля да приема.
Няма да приемеш, разбира се! За нищо на света!
Дахан, ти май не разбираш. Сега е твоят ред!
Ако му стана адвокат, може да разберем защо защитава така Ендер.
Той си проси обвинението. Може да успея да го пипна,
да докажа нещо... и всички ще се отървем.
Каквото ще да става, не искам да те виждам до онзи човек!
Аз какво ти обяснявам вече два чaса? Какво?
Искам да бъдеш честна с мен.
Да приключим въпроса. Че се изнервям.
Не ми се яде вече.
Какво ще кажеш? Да унищожим ли по едно?
Ако ти кажа, че от закуска насам не съм яла. Умирам от глад!
Давай, тогава!
Чичо, направи ни две половинки! - Веднага, господине.
Но без лук. - Добре.
Ти искаш ли лук? - Не, по-добре не.
Ти какво прави днес?
Цял ден бях при лодките. - Тоест, цял един ден без произшествия?
Охо, сигурно те сърби навсякъде.
Съжалявам.
Селви...
Когато ми каза, ме заболя. Обзе ме гняв.
Сърцето ми сякаш се вкамени.
Но знаеш ли изобщо не ми пука, че ти си Вилдан.
Защото аз те обикнах като Селви. Опознах те като Селви.
Ти си моята Селви. И така ще си останеш.
И ти си моят Дахан.
Затова искам, по какъвто и път да поема, ти винаги да си до мен.
Само ти топлиш душата ми. Селви, не искам да те загубя.
Нахраних се.
И това ли да изям? - Да.
Я чакай, искаш да напълнея ли? - Да. - Да?
Тогава, ще махна хляба и ще изям само кюфтето. А това - за теб.
Какво, аз ли да напълнея? - Нищо ти няма, ще се поправиш.
Яж, яж! Гълтай!
Здравейте. Идвам при г-жа Берил. Тя ме очаква.
Добре дошла, госпожице. Заповядайте.
Предайте й, че я чакам тук, ако обичате. - Разбира се, госпожице.
Това трябва да го вземаш през два чaса, татко. Общо пет на ден.
По-добре ли сте? - Добре съм, нищо ми няма. Писна ми да лежа.
Татко, моля те! Докторът каза поне днес да си почиваш!
Добре съм, дъще! Остави ме вече! Жив ме заровихте направо!
Ама, че приказки! Докторът наистина каза да почивате!
Г-жо Берил, имате посетител при вратата. - Добре.
Селви щеше да идва.
Защо не влизаш? - Страх ме е да не си ми приготвила друг капан.
Не те разбирам.
Като ме отведе в дома на онзи... - Г-н Текин?
Да, каква ти беше целта? - Нали го чу?
Има нужда от адвокат, разбра че сме приятелки и помоли да ви запозная.
С теб не сме приятелки!
Селви, не те разбирам. В какво ме обвиняваш?
Ти знаеш ли кой е този човек? - Приятел на семейството.
Да? С какво се занимава?
Бизнесмен е. - Бизнесмен?
Сигурно имаш интернет. Отвори и виж... с какво се занимава.
Кой е Текин Зердан и какъв е.
Виж. Смяташ, че не разбрах ли? Чрез него ти се опита да си разчистиш обратно пътя към Дахан.
Направо ме натика в ръцете му.
Той можеше да ми направи всичко.
Това беше долен номер.
Очаквах да си по-умна.
Ако исках да си върна Дахан, няма нищо по-лесно за мен от това.
Всеки миг е готов да се върне.
Все пак, съм майка на детето му.
Не те разбрах. - Ти не знаеше ли?
Ние имаме дете.
Кажете какво трябва да правя.
За да се добереш до Текин, той трябва да те приеме сериозно.
А това може да стане, ако му причиниш някаква болка.
Първо ще нападнеш конюшните му. Там се събират много тъмни личности.
Един от тях е Надир.
Човек с много слабости.
Коне, пиене и красиви жени.
Надир снабдява Текин с оръжие. Знаем, че скоро ще има доставка.
Но не знаем нито точното време, нито мястото.
Ако научиш нещо чрез този Надир, ще имаш възможност да навредиш на Текин.
Какво става, докторе? Защо ни извика тук?
Ще влезем в това място.
Защо?
Време е да зададем правилата на войната.
Преди Зердан да ни е изловил всички един по един, ние ще заловим него.
Добре, но това е грешното място да търсиш Текин.
Точното място е.
Нали тук се събират неговите хора?
Не са ли всички свързани с него?
Без знанието на Зердан... и птичка не прехвръква над Истанбул.
И какво ще стане, ако завържем камък към някоя птичка?
Ще хвърлим камък в работите на Зердан.
Да знаеш, че си играем с огъня.
Не е ли по-добре да потърсим записа, който прибра полицията?
Братле...
Ако сте с мен, значи сте с мен. Ако не сте, няма да ви се сърдя.
Поех по този път заради баща си... и заради сина си.
Синът ми.
Гласът ми започна да прилича на татковия. Синът ми.
Така ми липсва да чуя "сине" от устата на татко!
Какво ти е?
Да не си без настроение, защото се върна вкъщи?
Или се скарахте с Дахан?
И ти реши да си събереш партакешите и право при мама! Но партакешите ти не са тук.
Дахан има син от Берил.
Какво?
Направо остарях със сто години!
Като има, къде е?
Откъде да знам къде е, сигурно при майка си.
Макар че, ако беше, щях да знам. Дахан щеше да ми каже.
А може би, и той не знае?
Не знам. Не мога да повярвам какво ми се случва.
Нищо, мила.
Не искам да лишавам едно дете от баща му!
Извинявай, но това не решаваш ти, а Дахан. И дори детето. Не е ли така?
Дахан ще пожелае ли отново да създаде семейство с Берил?
Детето ще пожелае ли да бъде с баща си?
Докато стигнат до теб...
Ти откога стана адвокат на Дахан пред мен?
Ами, не е лъжа...
Много ме беше яд на него, че ти докара толкова главоболия.
Не исках да се върти около теб.
Но сега разбирам, че... никой друг, освен Дахан не може да те закриля.
Хайде... обади му се и разбери каква е тази шантава работа.
Не се трови напразно. Хайде.
Селви? - Къде си?
Не трябва ли първо да попиташ как съм? - Питам, защото искам да те видя.
Гледай ти какво съвпадение.
Да криеш нещо от мен?
Какво, например?
Не знам.
Нещо от живота ти. Нещо, което си направил.
Защо питаш?
Предвид отношенията помежду ни, не е ли нормално да питам?
Като питаш така без повод, не е нормално.
Наистина не ми се говори с теб. На всяка моя дума слагаш капак.
Берил ми каза, че имате син.
Да, имаме.
Тоест, така разбрах. Ендер го укрива някъде.
Как може да не ми кажеш такова нещо? - Не знам къде е. Мъча се да го открия.
А докато търся него, не искам да загубя теб! Да продължавам ли?
Докато го търсиш, няма да ме загубиш! Точно обратното - ще ти помогна!
Ще направя всичко, което мога!
Но после какво ще стане - това вече не знам.
Какво искаш да кажеш?
Дахан, едно дете трябва да е при майка си и баща си.
Много лесно го каза!
Много лесно се отказваш от мен! - Не се отказвам!
Просто не мога да поема отговорност и за едно страдащо дете.
Не мога да го отделя от баща му.
Селви...
Ще те закарам у вас.
Ядосала си го твоичкия.
Бий, бий... бий си главата в стената.
А, не е издържал. Връща се.
Добър ден.
Здравейте. - Пратка за Селви Нардан. - Аз съм.
Подпишете се тук.
Благодаря. - Аз ви благодаря.
Текин Зердан
Да, отварям го.
Какво си направил на батко? - Нищо, разбира се.
Нима мога да те загубя?
Направо съм като гимназист. 01:00:47,720 -->01:00:49,690 Използвам всяка възможност
да привлека вниманието на момичето, което харесвам.
И какво искаш? - Вече ти казах какво.
Вечеря с теб насаме. - И как ще го постигнеш? Със заплахи?
Нямам такова намерение.
Аз не смесвам работата с любовта.
Или може би, Дахан ги смесва?
Ще дойда.
Довечера ще пратя да те вземат. - Брат ми добре ли е?
Да, да. Не се притеснявай. Има си и вода, и храна.
Аз не съм направил нищо. Йълмаз скрои номера на г-н Ендер.
Знам, че казваш истината.
Но ми е жал за Йълмаз от цяло сърце. Все пак, е член на семейството.
Какво ще правите с нас? - Тихо...
Не се лигави, Йълмаз. Ама, че много говорите!
Чуйте една история.
Някога имах един познат... весел, бъбрив, не си мереше приказките.
Имаше ли лоши намерения? Не, разбира се.
Но на един човек му се наложи да го научи на мълчание.
И му разби челюстта с лост за смяна на гуми.
С лост!
Естествено, счупената челюст не може да стане както преди.
Нито за хранене, нито за целувки.
Затова не говорете много. Мълчете.
Айше?
Кажи, мамо.
Какъв е този куфар? - Такова...
Аз й казах да го събере, мамо. Ще ви махна оттук.
Мамо, не може да останете повече. - Защо?
Станал си разбойник, така ли?
И враговете ти ще ни убият? - Искам да живеем заедно.
Приготвил съм ви чудесна къща с Айше. С двор и градина.
И аз ще съм при вас. - Няма нужда.
Хайде, дъще, разтреби го. - Но батко...
Не ме интересува какво иска батко ти! Ние не мърдаме от тази къща!
Хайде!
Помъкна ни със себе си... каза, че всичко ще е прекрасно. Преместихме се и какво?
Стана ли прекрасно? Щастливи ли сме? И сега пак?
Няма да си нарушавам реда заради теб на тази възраст.
Върви където искаш, прави каквото искаш, бий се с когото искаш, живей където искаш!
Ние не мърдаме оттук! Това момиче няма да излезе оттук!
Мамо... - Сине, хайде. Прав ти път.
Това е Вели. Вели Ашеролу. Викат му "Копринения Вели".
Контролира трафика между Афганистан и Европа.
Има ли връзка със Зердан? - Не. Не са нито приятели, нито врагове.
Зердан не се занимава с наркотици. Стои далеч от този бизнес.
А това е Топал и полицаят Неджми. - Какъв полицай?
Едно време полицията ползваше дървени палки, помниш ли?
Той обожава да пребива хора до смърт. - Тези имат ли връзка със Зердан?
Имали са общ бизнес. Но реално и двамата работят за г-н Осман.
Ето го и твоят.
Надир. - Кучето Надир.
Добър приятел на Зердан. Работят заедно.
И устройват боеве с кучета.
Той е един от малкото, в чиито домове влиза Зердан.
Прекрасно.
Значи, е наш ред.
Добре дошла.
Заповядай.
Чедо! - Гледай как му върви, бе!
Не е до вървенето, Надир! Имам ръка, ръка!
Каква беше тая ръка, не ми е ясно!
Вели, ти няма ли да дойдеш? - Ей сега.
Как ще ти помогне Вели? - Хайде, играй.
Скакалецът скача веднъж-два пъти. На третия се препъва в камък.
Готово.
Ето, това е! Това е! - Да ти **** на играта!
Как те викат? - Познай.
Аслъ.
Аслъ ти отива. - Щом искаш, нека съм Аслъ.
Сега каквото и да кажа, ти ще кажеш ли "да"?
Защо не? Тази нощ съм ви подарък от г-н Осман.
От г-н Осман?
Да. Племенникът му е тук.
Осман има племенник? - Да, викат му Доктора.
Новият собственик на заведението.
Сигурна ли си, че не искаш да ядеш? - Сигурна съм.
Още колко ще продължава тази игра? - Не те разбрах.
Аз дойдох заради батко.
Наистина ли искаш да развалиш хубавата атмосфера?
Както ти обещах, в края на нощта ще освободя и двамата.
Аз искам да видя батко сега!
Добре, няма да те карам да чакаш.
Харун, събери костите от масата.
Ти какво си въобразяваш? Как може да ги затвориш в клетка?
Недей така. Това беше поучително за тях.
Вече се научиха да бъдат добри кучета. Нали така?
Е-е? - Да.
Не чух твоя отговор.
Да. - Какво да?
Послушно, послушно куче... - Стига!
Или ги пусни веднага, или си тръгвам!
Защо не мога да ти откажа нищо? Пуснете ги.
Но нашата нощ с теб не е приключила.
Моля.
Добре дошъл. Оказа чест на заведението с присъствието си. - Няма защо.
Значи Осман ти остави заведението? - Така му се видя правилно.
И прекъсна връзки с Чукур Садък? Така ли?
Г-н Осман ще ти обясни всичко.
Няма проблем.
Кои сме ние да искаме обяснения от големия г-н Осман?
Заповядай.
Какво да кажа - честито.
Каквото направи шефът, все е хубаво. И без това, Чукур много се беше разпуснал.
Заведението беше много мръсно.
И след като почнаха да го следят... - Всичко е съдба. Съдба...
Ако знаех, че ще идваш, щях да те посрещна лично.
Прости моето невежество. - Моля ти се.
В най-скоро време ще те навестя. - Когато пожелаеш.
Не всеки има честта да посреща скъпи гости като теб.
Не искам да ти липсва нещо още от първия ден на Доктора.
Добре тогава.
Не е хубаво да се отказва покана от приятел.
Шефе, утре вечер имаме работа. - И аз ли да ви я върша? Оправяйте се.
До утре. - Задължително.
Не обичам такива парашутисти, дето се правят на велики!
Поразпитай кой е, какъв е. - Слушам.
Само да не стигне до ушите на г-н Осман! Че ще си имаме проблеми.
Аслъ, ела, скъпа.
Слушай, ти направо потопи кораба!
Виж... Стига повтаря името на г-н Осман!
Защо, нали той е на върха на пирамидата? Нали той контролира всичко? Дори Текин.
И като научи какво сме направили... - Няма страшно.
Тогава ще сме приключили всичко отдавна. - Момче! На какво разчиташ ти? А?
На това тук! И на силите си.
И на приятели, на които може да се разчита.
Трябва да се подготвим за утре. Може би контрабандата е утре.
Товарът на Надир за Зердан?
Ако утре успеем да направим удара, ще нанесем първия шамар на Зердан.
"Дахан"
Кажи.
Разделихме се скарани. Не се чувствам добре така.
И аз.
Какво правиш?
Нищо. Вечеряхме с леля Закире.
Не яж много. Че ти приготвям нещо.
В какъв смисъл? - Едно от момчетата ще дойде да те вземе. - Какво?
Дахан, нека да дойде след половин час някъде.
Защо?
Ами да се приготвя - душ, това-онова...
Добре, скъпа. Вземи си душчето... Ще те почака, нищо му няма.
Искам да си вървя. - Дахан ли ти се обади?
Може ли да си вървя? - Естествено.
Но преди това искам да ти дам подарък за спомен от тази вечер.
Харун.
Ще позволиш ли?
За това, че не ми отказа, че прекара тази вечер с мен.
Наистина си много красива!
Йълмаз
Търсеният от вас номер не отговаря. Моля, обадете се по-късно.
Заповядай, госпожице. Дахан те чака.
Орхан, чакай!
Ела, ела! - Батко!
Къде ходиш? Не си вдигаш телефона, изключваш го!
Добре ли си? - Какво правиш в къщата на онзи тип?
Заради теб отидох! - Повече не прави нищо заради мен!
Разбра ли?
И стой далеч от такива като Текин Зердан! - Слушам! На вашите заповеди!
Този защо е тук?
За да ме закара при Дахан. Може ли? - Може.
А аз тук да пукна от страх как да те пазя! - Батко!
Затвориха те в клетка, не си връщай гордостта за моя сметка!
Бях в тази клетка заради Дахан!
Ако не беше ме забъркал в игричките си, нямаше да попадна там!
Какви игрички? За какво говориш?
Ти естествено, нищо не знаеш! Дахан принуди Ендер да признае всичко.
Фахри също. И ги записа. - Какво каза?
Ако не беше дошла полицията, и аз щях да изпея всичко като славейче!
И какво, арестуваха ви и после пуснаха Дахан?
Да!
Добре, Шахика, добре! Обещавам, утре ще се видим.
Добре.
Добре дошла.
Какво правим тук? - Какво...
Ела, ще ти разкажа.
Влез.
Е... какво ще кажеш?
Какво е това?
Новият ми дом. Ще живея тук. Ще управлявам този чифлик.
Извинявай, но... как така? - Купих го.
Ще въртя бизнес тук.
Дахан, дано не ти прозвучи грубо, но с какви пари го направи?
Доста голямо място. - Малко задлъжнях.
Не забравяй, партньор съм на Шахика. - Да, вярно! Партньори в добро и зло!
Досега ти постоянно ме питаше, май вече е мой ред.
Какви ги вършиш?
Опитвам се да откъсна Текин Зердан от Ендер, за да мога да си взема сина.
И правя нужните постъпки. Това е всичко.
Какви са тези постъпки? - По-добре не питай повече.
Или искаш пак да се скараме?
Слушай. Ако се оставиш да те убият, аз ще те убия!
Добре, няма да се оставя.
Ела тук. Ела.
Няма страшно. - Не ме е страх.
Няма страшно.
Не ме е страх! Гъдел ме е.
Ела насам, ела. Това е Селви. Ела.
Браво, браво! Браво на теб.
Селви...
Мръсникът Зердан не те е притеснявал повече, нали?
Не, не е. И не мисля, че ще го направи.
Аз за друго се притеснявам.
Страх ме е Текин да не направи нещо на батко.
Това си е проблем на батко ти.
Той може да е в безопасност само до теб.
Моля? Как пък не!
Дахан! Сериозно говоря.
И батко има един куп врагове като теб. Текин, Ендер, Фахри...
На няколко пъти беше на косъм от смъртта! Следващия път може да няма късмет.
Селви, искай от мен каквото и да е!
Но не и да пазя човека, който ми съсипа живота!
Знам, искам от теб нещо много трудно!
Но, Дахан, той ми е всичко! Моят живот, моят свят...
Моля те, заради мен!
Поне не ми отказвай веднага. Помисли.
Заповядайте, добре дошли.
Добре заварила.
Дахан има малко работа. Аз ще ви заведа в градината.
Заповядайте. - Добре.
Как е? Добре ли е г-н Музафер? - По-добре е.
Съжалявам за стреса, но брат ви Ендер наистина може да изкара човек от кожата му.
Вие май доста бурно излизате от кожата си? - Съдба...
Заповядайте.
Благодаря. - Няма за какво.
Много красиво място. - Благодаря.
Добре дошла. - Добре заварила.
Сядай и ти.
Берил. Иска да ти стане партньор за лабораторията.
От сума ти време ми ходи по петите.
Какво ти предложи? - 30 процента от акциите на фирмата.
Частта, която беше под контрола на Ендер, нали?
Всъщност, предложението не е лошо. И какво иска?
Ако бъдем честни, аз искам повече.
Искам не само 30 процента, искам контрол над цялата фирма!
Тогава кажи, че не си съгласна и ще имаш възможност за пазарлък.
Моят скъпоценен партньор!
Какво ще пиеш? - Нищо.
Искам да говоря с теб за още нещо.
Спокойно. Нямам тайни от Мехмет.
Добре.
В къщата на Ендер се е случило нещо странно.
Навсякъде открих петна от кръв. Дадох я за анализ.
Резултатите не са хубави.
В кръвта има следи от барут.
Значи Ендер или е убил, или е ранил някого.
Ако татко научи, ще умре от притеснение. Затова не мога да ида в полицията.
Помогни ми, моля те.
Мехмет е бивш полицай. Той разбира най-много от това.
Какво мислиш?
Щом г-ца Шахика е дошла дотук и ни се доверява, нейното желание е закон за нас.
Моля ви!
Шефе, дойде г-н Надир.
Ей това е! Каква красота само!
Ако ти харесва, твой е. Ще се радвам.
Този кон не е ли на Чавуш? Как така?
Чух, че проявяваш интерес. Ние с него ще се оправим.
Ти си бил мъж на място бе, докторе! Това трябва да се полее!
Благодаря.
Какво правиш, докторе?
Чий кон на кого подаряваш?
Да знаеш, ако Чавуш научи, кълна се, ще стане мазало!
Нищо няма да стане.
Докато Чавуш научи, Надир ще си има много по-сериозни проблеми за решаване от един кон.
Боже, Боже...
Този има специален телефон, от който си върти бизнеса.
Сменя му номера преди всяка доставка.
Общува по него само със съобщения.
Трябва ни номерът, който използва в момента.
Научим ли го, ще научим времето и мястото на доставката.
Извинявайте, но работата не чака. - Моля ти се! Върши си я.
Готово... хайде, наздраве!
Ах, да му...
Ох, бе... братле.
Момче, тичай да донесеш ориз!
Аз ще го оправя. - Недей, сигурно нищо му няма.
Не, трябва да се сложи в ориз, иначе ще се развали. Аз ще го оправя.
Момчета, какво стана с ориза? Сега ще видя.
Голяма паника е вашият доктор.
Старае се да ти угоди за всичко. Извини го.
Браво на него.
Не останаха такива младежи. - Така е.
Така...
Този Надир не е какъвто го мислиш.
Направо боготвори Зердан.
Женил се е два пъти.
Сега за трети. Не обича разговори за женитби.
Интересува го само единственият му син. Той е от втория му брак.
Левент.
Откакто е тук, не е говорил с никого по телефона.
Но непрекъснато пише съобщения.
Готово, Дахан. Прихванахме номера.
Ще му проверим съобщенията и ще ти кажем времето и мястото на доставката.
Тоалетна ли търсиш?
В кухнята е голям хаос.
Там намерих.
Оправихме го.
Доставката за Текин Зердан е тази вечер.
Хайде, момчета, движение. Тръгваме.
Грузинеца направо ще побеснее.
Или ще ми даде Ендер, или ще продължи да получава удари от мен.
Селви?
Ох, Селви!
Намери кога да дойдеш!
Селви? - Дахан?
Какво става? Накъде сте тръгнали така?
Никъде. Хайде, ще пратя да те закарат вкъщи.
Не! За нищо на света!
Тръгнали сте като на война!
Селви, успокой се. - Ти няма да ходиш! - Селви, моля те!
Казах, няма да ходиш!
Ще се обадя в полицията.
Дай това. - Не, ти го дай! - Селви!
Селви, всички ни гледат! Излагаш ме!
Да гледат! Гледайте!
Излагай се.
По-добре, отколкото да те убият! Няма да ходиш никъде!
О, стига вече!
Пусни ме! Дахан! Пусни ме!
Излагам се, пусни ме. - Нека!
Излoжи мен, сега изложи и себе си!
Дахан пусни ме, пусни ме! - Отворете тази врата!
Направи ме за смях, пусни ме! - Млъкни.
Какво правиш? Ще ме заключиш ли? Пусни ме, ти казах!
Няма да остана тук! - Ще останеш! - Дахан!
Отвори тази врата! Отвори.
Вие отговаряте за нея. - Не се тревожи, ще я пазим.
Ако стане нещо непредвидено, първо ще пуснете нея. - Добре.
Проклет да си!
Добре дошъл. - Добре заварил.
Поканила си нашите на вечеря?
Да, пътуват насам.
Супер, браво на теб.
Имаме и гост-изненада. Ела.
Как си, Ендер?
Така е. Не ме позна разбира се. От дете не си ме виждал.
Чичо ти Текин съм!
Чичо Текин!
Наистина не те познах. Добре дошъл.
Не може само с ръкостискане! Ела да те прегърна!
Лъвчето ми той! Мъж като скала си станал! Бре!
Скоро ще е готово.
Аз отивам в кухнята, вие си поговорете. - Добре, скъпа.
Какво правиш тук? - Жена ти ме покани.
Да й откажа ли? - Естествено, че ще й откажеш!
Защо се вълнуваш толкова?
Убийците винаги намират причина да се върнат на местопрестъплението. Нали знаеш?
Намери си извинение и веднага си върви! Майка ми идва! - Идеално.
И татко е с нея. - Още по-добре.
С г-н Музафер не сме се запознавали официално.
Какво се мъчиш да постигнеш? - Да спра самоунищожението ти. Изключи лампата.
Какво? - Изключи лампата! Хайде.
Виждаш ли? - Да.
Какво е това? - Как какво? Кръвта на Ръдван.
Утре ми напомни да изчистим основно тази къща.
Вие нищо не сте направили.
Добре дошли! - Здравей.
Накара болния човек да идва чак тук.
Надявам се, блюдата ти да си струват, скъпа Берил.
Не я слушай, дъще. Радвам се, че ми се обади.
Лежи ли се толкова много? А и те искат да ме уморят от глад.
Не се тревожи, татко. И тази вечер няма да има деликатеси.
Ще се придържаш стриктно към диетата си.
За вас съм поръчала да приготвят специални неща.
Заповядайте.
Г-н Текин - стар приятел на баща ми. Исках да се запознаете.
И да си припомните старите времена с татко.
Музафер Йоранел - моят свекър.
Бащата на Ендер.
Докторе...
Ти откъде имаш всичката тази информация?
11 години бях вътре.
Ти не си единственият ми познат оттам. Благодаря на г-н Текин, че ни е открил адреса и е дошъл на гости.
Така мило и вежливо се отнесе с мен, че реших да го поканя на вечеря.
Все пак, нямаме много приятели.
Аз не разбрах. Откъде сте приятели? - Такова...
Тогава бяхме съвсем млади, направо деца.
Майка ми, работеше в дома на г-жа Асуман.
В какъв смисъл? - Обикновена прислужница.
В онези времена не бях толкова богат, млада госпожо.
След това работих много, за да стигна дотук.
Но все пак, човек не бива да забравя миналото си.
За мен спомените с г-жа Асуман и семейството й са ми много скъпи.
Така и не можах да се разделя с тях напълно.
Значи сте се виждали и след това? - Да. От време на време.
Интересно, не помня да са споменавали за вас нито веднъж.
Напротив, много пъти! - Не помня такова нещо.
Може би, защото по принцип не ме слушаш?
Не искам да стана причина за семейна разправия.
Аз живеех далече заради работата си и сме се чували само по телефона.
Г-жа Асуман много искаше да ме запознае с вас.
Явно късметът ни е бил да стане на тази прекрасна трапеза.
Разбира се, длъжен съм да благодаря на очарователната господарка на този дом,
че ме покани и устрои тази среща. - Благодаря.
Г-жо Асуман, не мога да не изразя радостта си, че ви виждам с такова щастливо семейство.
Слизай!
Махнете го този!
Повече от 40 години вече се занимвам с търговия.
В кой сектор? - Моля?
В кой сектор търгувате питам. С лекарства, с хранителни стоки...
Различно. Където надуша печалба, там се местя.
Браво. Както виждам, добре сте се справил за 40 години.
Не разбирам само ще ви стигне ли животът да изхарчите такова богатство.
Жалко за късмета, който сте имал.
И вие знаете,
в този бизнес почне ли човек да се оплаква, става наистина за оплакване.
Сигурен съм, че и при вас с лекарствата е същото.
Кой знае какво ви се е наложило да правите, за да си съхраните фирмата.
Аз винаги съм работил с чест. - Моля ви! Разбира се.
Просто се усетих в семейна атмосфера и малко си отпуснах приказките.
Ако ме извините...
Имам неприятности в работата. Трябва спешно да си тръгна.
Не си изпихте кафето. - Дай Боже, следващия път.
Приятна вечер на всички.
Кой го е направил?
Веднага ми намерете Надир! И копелетата, които са го направили!
Хайде!
Пуснете ме оттук! Отворете!
Да не мислите, че правите услуга на Дахан?
Не разбирате ли в какво се забърквате?
Ами ако той отиде при Ендер? Ако му се случи нещо?
Ако пак влезе в затвора, повече няма да излезе!
Няма да го видя повече!
Аз обичам този мъж, моля ви!
Моля ви, трябва да му попреча да направи нещо лошо! Моля ви!
Много ли обичаш този мъж, а?
Мръсник!
Много се изплаших! - Недей.
Ти какво си мислиш, че правиш?
Не искам да идваш в дома ми. Нито при жена ми, нито при баща ми.
Защо? Лошо ли стана? Запознахме се. - За теб няма място на трапезата ми!
Не разбираш ли? Нямам нищо общо с теб!
Добре, карай. Сега нямам време да се разправям с теб.
Зердан, разбрал си погрешно! Изпързаляха ме!
Не, ти си разбрал погрешно, Надир. Щом не си се погрижил за стоката ми.
От толкова години се познаваме! Досега провинил ли съм се в нещо?
Пусни ме, ще те обезщетя! - Как ще ме обезщетиш?
Ще идеш при Руснака да му кажеш, че си загубил пратката?
Каквото и да е, ще те обезщетя! Вземи и моя дял!
Да не мислиш, че ми пука за парите? Заради теб изгубих авторитета си.
Един мъж е мъж, защото си държи на думата.
Благодаря ти за всичко, което си направил за мен досега.
Беше добър приятел, добър партньор. Но вече е време да излезеш в пенсия.
Зердан, недей!
Зердан... Зердан, недей! Умолявам те, недей!
Зердан, недей! Зердан!!
Зердан! Зердан!
Зердан, недей!
Гледай! Гледай...
Така следващия път, преди да ми се репчиш, ще помислиш два пъти.
Г-н Текин, търсят ви.
Кой е? - Не си каза името.
Кой е?
Надявам се, че вече ме приемате сериозно г-н Зердан.
Попитах кой е.
Този, който снощи ти отмъкна ТИР-а. - Мислиш, че ще ти се размине ли?
Не, разбира се.
Но и на вас с Ендер няма да ви се размине.
Да знаеш! - А ти по-добре ми кажи кой си.
Като си толкова наперен, кажи.
Аз съм Текин Зердан. Ти кой си? - Дахан.
О, г-н Дахан! Е, това не го очаквах.
Хайде, казвай. Какво се опитваш да направиш? Какво искаш?
Това не се обсъжда по телефона.
Да си поговорим двама наперени на четири очи.
Както ни прилича. - Съгласен. На четири очи.
На четири очи.
Ти напрaви каквото можа. Вбеси го достатъчно.
Сега трябва единствено да го накараш да говори.
Колкото повече каже, толкова по-добре за нас.
Спокойно.
Няма да бъдем наблизо, за да не заподозре нещо.
В никакъв случай не се карай с него! Ще те убие, преди да стигнем до вас.
Ако те нападне, бягай.
Не забравяй, нямаш никакви шансове срещу него в битка.
Разбираш ли? - Ти как мислиш?
Вземи.
Ако стане нещо, това е нерегистрирано оръжие.
Ех, колко щастливи бяхме като деца!
Имахме бостан в града.
И овощна градина. Черници, грозде, сливи...
Не помня да съм ял плодове от пазара. Все направо от дърветата.
Хайде сега, казвай да те чуя.
Защо отвлече ТИР-а ми? Защо изби хората ми?
Но ми отговори така, че да не те убия.
Исках да привлека вниманието ти.
Привлече го. И?
Искам да работя с теб.
Какви ги дрънка този?
Аз съм приятел на твоя враг, нали знаеш?
Знам.
Докато закриляш Ендер, не мога да му направя нищо. Знам го.
Но ако станеш мой приятел, може да ми го дадеш.
Искрено съжалявам да го кажа, но това не може да стане.
Смени темата.
Значи трябва да ти привлека вниманието още по-силно.
Само, за да работиш с мен, така ли?
Само, за да работя с теб.
Е? Какво решаваш?
Искаш ли ме със себе си?
Или да продължа да избивам хората и да отвличам ТИР-овете ти?
превод: barisea субтитри: mariana51, Марта_49
Край на 11 епизод