Mecanisme de evoluție
Ce este „evoluția”?
EVOLUȚIA reprezintă dezvoltarea vieții pe Pământ.
Acesta este un proces care a început cu miliarde de ani în urmă și care este încă în desfășurare la această zi.
Evoluția ne spune cum a fost posibil pentru ca diversitatea enormă de viață să se dezvolte.
Ea ne arată cum, protozoarele primitive, au devenit milioanele de specii diferite, pe care le vedem astăzi.
Evoluția, este răspunsul la întrebarea pe care ne-am pus-o toți atunci când vedem câini precum Dachshund și Marele Danez împreună:
Cum este posibil ca strămoșii lor să aibă urmași care arată atât de diferit de ei?
Pentru a răspunde la această întrebare, ne vom concentra doar pe animale, excluzând alte forme de viață, cum ar fi ciupercile și plantele.
Prima întrebare care ne-o punem, prin urmare, este: Cum se poate ca un animal să se dezvolte într-o specie cu totul nouă?
Ah, dar o întrebare rapidă: Ce este exact o „specie”?
O SPECIE este o comunitate de animale, capabilă de a produce descendenți între ei,
care, de asemenea, se pot reproduce și ei la rândul lor.
Pentru a înțelege mai bine acest răspuns, trebuie să aruncăm o privire mai atentă la următoarele puncte:
unicitatea animalelor, ce este garantată de producerea în exces a puilor și de ereditate,
și ca un al doilea punct cheie, de selecție.
Să începem cu „unicitatea”. Fiecare animal care există, este unic, iar acest lucru este esențial pentru evoluție.
Membrii unei specii pot să se asemene puternic prin aspectul lor.
Cu toate acestea, toți au trăsături și caracteristici ușor diferite.
Aceștia pot fi mai mari, mai grași, mai puternici sau mai îndrăzneți decât celelalte animale.
Deci, care este motivul pentru aceste diferențe? Să aruncăm o privire mai atentă la un animal.
Fiecare animal este format din celule. Aceste celule au un nucleu.
Nucleul conține cromozomi, iar cromozomii țin ADN-ul.
ADN-ul este format din gene diferite. Și aceste gene sunt purtătoarele de informație ale vieții.
Acestea conțin instrucțiuni și ordine pentru celule și determină caracteristicile și trăsăturile pe care animalele le au,
și întocmai acest ADN este unic pentru fiecare animal în parte.
Acesta diferă de la individ la individ, motiv pentru care fiecare are caracteristici diferite.
Dar cum este această gamă enormă de ADN creată?
Un factor cheie îl reprezintă producerea în exces de pui.
În natură, se poate observa cum animalele produc mai mulți pui decât este necesar pentru supraviețuirea speciei lor.
Mulți pui având parte de o moarte devreme, ca rezultat.
Adesea, există chiar mai mulți pui decât mediul în care trăiesc este capabil să susțină.
Acesta este un factor în creșterea diversității în cadrul unei specii.
Cu cât sunt produși mai mulți puii, cu atât apar mai multe diferențe,
și asta este ceea ce și vrea natura: diferențe micuțe și cât mai multe cu putință.
A doua cauză majoră de unicitatea a indivizilor, are loc în „ereditatea” în sine.
Apropo, EREDITATEA înseamnă trecerea ADN-ului la urmași.
Doi factori foarte interesanți intră în acest proces: „recombinarea” și „mutația”.
RECOMBINAREA este amestecul aleatoriu de ADN dintre două animale.
Când două animale se îndrăgostesc și se împerechează, ele își recombină genele de două ori.
Prima dată, fac acest lucru separat, atunci când generează gameții - adică, sperma și ovulele.
Gameții iau jumătate din gene și le amestecă.
A doua recombinarea are loc atunci când un mascul inseminează o femelă.
Părinții furnizează fiecare 50% din ADN-ul lor, cu alte cuvinte, 50% din trăsăturile și caracteristicile lor unice.
Acestea sunt apoi recombinate, sau amestecate, iar rezultatul este noul pui.
Acești puii au o combinație aleatorie de ADN și, prin urmare, trăsăturile și caracteristicile părinților.
Acest lucru crește diversitatea și diferențele din cadrul unei specii chiar și mai mult,
dar mutațiile sunt de asemenea importante pentru evoluție.
MUTAȚIILE sunt schimbări aleatorii în ADN.
Acestea pot fi, de asemenea, descrise ca fiind erori de copiere în ADN,
declanșate de toxine sau alte substanțe chimice, sau de radiații.
O mutație apare atunci când o parte a ADN-ului este alterată.
Aceste modificări sunt adesea negative și pot duce la boli precum cancerul.
Totuși, ele pot avea și efecte neutre sau pozitive,
cum ar fi culoarea albastră a ochilor la oameni, care este un astfel de exemplu de mutație.
În toate cazurile, o mutație trebuie să afecteze un gamet, care este o celulă de spermă sau ou,
pentru că numai ADN-ul din gameți este transmis mai departe urmașilor.
Acesta este și motivul pentru care ne protejăm organele sexuale în timpul razelor X, în timp ce restul corpului nostru nu este expus la risc.
Rezumând, în procesul de ereditare, animalele transmit caracteristicile puilor, sub formă de ADN.
Recombinarea și mutația schimbă ADN-ul, astfel încât fiecare copil arată diferit de frații săi,
și primește un amestec aleatoriu din caracteristicile părinților săi.
Există un cuvânt cheie aici: „aleator”.
Toate aceste procese se bazează pe șansă.
Recombinarea aleatorie și mutațiile duc la indivizi cu amestecuri de trăsături și caracteristici,
care, la rândul lor, se amestecă aleatoriu, și le transmit mai departe.
Dar cum se poate lăsa totul la voia întâmplării, atunci când toate creaturile vii sunt atât de perfect adaptate mediului lor,
de exemplu, fasmidele, pasărea colibri și peștele „frogfish”?
Răspunsul este asigurat de al doilea punct cheie: „selecția”.
Fiecare individ este supus unui proces de selecție naturală.
Așa cum am învățat, fiecare individ este oarecum diferit de semenii săi,
și există o variație vastă în cadrul unei specii.
Influențele de mediu au un efect asupra ființelor vii. Acești așa-numiți factori de selecție includ:
prădători, paraziți, animalele din aceeași specie, toxine, modificări de habitat sau climatul.
Selecția este un proces la care fiecare individ este supus.
Fiecare animal are un amestec unic de trăsături și caracteristici.
Acest amestec îi ajută să supraviețuiască în mediul lor, sau nu... după caz.
Oricine cu un amestec nepotrivit va fi selectat din mediul înconjurător.
Cei cu combinația potrivită supraviețuiesc și pot transmite mai departe trăsăturile și caracteristicile lor îmbunătățite.
Acesta este motivul pentru care diversitatea este atât de importantă.
Acesta este motivul pentru care animalele fac tot posibilul pentru a produce urmași care sunt cât se poate de diferiți.
Astfel crește probabilitatea ca cel puțin unul dintre descendenții lor va trece de procesul de selecție al naturii.
Își maximizează șansele de supraviețuire.
Un bun exemplu, în acest sens, poate fi văzut într-un grup de cinteze care trăiesc pe o insulă îndepărtată.
Acestea sunt unele dintre cele mai faimoase animale din lumea științei,
și sunt cunoscute ca Cintezele Darwin, numite după descoperitorul lor, Charles Darwin. Iar aceasta e povestea acestor cinteze.
Acum câteva sute de ani, un grup mic de cinteze a fost suflat pe Insulele Galapagos în mijlocul Pacificului, probabil de o furtună mare.
Cintezele s-au aflat într-un mediu care era complet nou pentru ele,
un adevărat paradis pentru cinteze: o abundență de hrană și fără prădători.
Ele s-au reprodus rapid și numeros. Insulele au fost în curând împânzite de cinteze.
Acest lucru a însemnat că aprovizionarea cu hrană devenise din ce în ce mai dificilă.
Paradisul cintezelor a fost amenințat cu foametea, iar prietenia dintre cinteze s-a transformat în concurență.
Aici a intervenit selecția.
Individualitatea și micile diferențe, în acest caz, ciocurile lor ușor diferite,
a însemnat că unele dintre păsări au putut să evite concurența cu celelalte cinteze.
Ciocurile unora dintre cinteze au fost mai potrivite pentru a săpa după viermi.
Alte cinteze au fost capabile în a utiliza ciocurile lor mai eficient pentru a sparge semințe.
În consecință, cintezele au rezolvat nișele ecologice. În aceste nișe, se aflau în siguranță de concurența excesivă.
În curând, ele au început să se împerecheze, în principal, cu alte cinteze care folosesc aceeași nișă.
De-a lungul multor generații, aceste caracteristici au fost îmbunătățite,
permițând cintezelor să-și exploateze nișele cu succes.
Diferențele dintre „săpătorii de viermi” și „spărgătorii de semințe” au devenit atât de mari,
încât nu mai erau capabile să se împerecheze una cu alta. Diferite specii au apărut ca rezultat.
Astăzi, există 14 specii diferite de cinteze care trăiesc pe Insulele Galapagos,
toate fiind descendente din același grup de cinteze naufragiate.
Acesta este modul în care noi specii sunt create de evoluție:
prin interacțiunea dintre indivizi unici,
producția în exces de pui,
recombinarea și mutația în ereditare,
și, în final, prin selecție.
De ce este acest lucru, atât de important?
Pentru că ne spune de unde vine această varietatea de viață și de ce viețuitoarele sunt atât de perfect adaptate la habitatele lor.
Dar ne afectează și personal.
Fiecare persoană este rezultatul a 3,5 miliarde de ani de evoluție. Și asta te include și pe tine.
Strămoșii tăi au luptat și s-au adaptat pentru a supraviețui.
Această supraviețuire a fost un lucru extrem de incert.
Dacă luăm în calcul faptul că 99% din toate speciile care au trăit vreodată au dispărut,
atunci te poți considera parte a unei povești de succes.
Dinozaurii au dispărut, dar tu ești în viață, urmărind acest video.
Pentru că ești incredibil de special. La fel ca toate celelalte animale care există astăzi:
ireproductibil și unic în univers.
Conceput, proiectat și schițat de Philipp Dettmer.
Animațiile de Jacques Alomo.
Narator: Steve Tyler.
Vă mulțumim pentru sprijinul acordat!