שלום. באתי לכאן היום כדי להזהיר אתכם
מפני סכנות הגלידה.
יתכן שאינכם מודעים לזאת,
אך הגביעים תמימי המראה האלה גדושי המתיקות
הם אחת מהגורמים העיקרים לטביעות.
וביד המספרים להוכיח זאת.
אז, אם תשרטטו גרף ובו מספר הגלידות שנמכרו,
ותשוו זאת למספר הטביעות,
ניתן לראות בבירור שישנה מגמת עליה,
ואני סבורה שבבטחון מלא אוכל להסיק מכך
שעלינו להחרים גלידה משום שהיא מסוכנת.
(צחוק) (מחיאות כפיים)
היות שכולכם אנשים חכמים,
סביר שהסקתם
שישנו דבר מה שגוי בדוגמה שלי.
מה שבאמת קורה פה הוא, כמובן,
שישנו גורם מתחת לפני השטח,
שהוא מזג האוויר הנעים, אולי ניחשתם זאת.
ואם מזג האוויר הוא נעים,
יותר אנשים ילכו לשחות,
ולרוע המזל יטבעו, ובו בזמן,
יותר אנשים יקנו גלידה.
ואין זו הגלידה שגורמת לטביעות.
וכאן זה ממש פשוט לראות
שמשהו שגוי,
אך להסיק מסקנה מוטעית לגבי סיבתיות
כשמבחינים במתאם
הוא הטעות ההגיונית הכי נפוצה.
והיום מטרתי היא לוודא
שבעתיד תוכלו לזהות טעות זו.
ואני באמת מקווה שתוכלו להימנע מלעשותה
בעתיד לעצמכם.
ואני אעשה זאת פשוט על ידי הצגת כמה דוגמאות מפורסמות.
והראשונה היא למען האמת די תמימה.
עובדה היא
שגברים נשואים זוכים לחיים ארוכים יותר מרווקים.
אם תביטו בסטטיסטיקה, אתם רואים
שזה באמת קורה.
וחוברות נשים, הן נהנות להסיק מכך
שהנישואין מאוד בריאים לגברים,
משום שהם תורמים לתוחלת חיים ארוכה יותר.
ובכן, ידיד שלי, הוא אוהב להתבדח
שהנישואין בעיקר גורמים לתחושה של דחיית הקץ,
אבל -- (צחוק) --
זה בגלל שאשתו היא --
(תרועות) (מחיאות כפיים)
אז, מישהו יכול לנחש מה מתרחש פה?
כי יש יחס סיבתי,
אבל הפוך.
העובדות הן שגברים בריאים,
ועשירים, ומשכילים,
ושיש להם תוחלת חיים הרבה יותר ארוכה,
אלה הם הגברים בעלי הסיכויים הטובים יותר
למצוא בת זוג -- ככה זה נשים --
והגברים שלהם יש תוחלת חיים מאוד נמוכה,
והם הלא בריאים והעניים,
להם פחות סיכויים להינשא.
ובכן היא תוחלת חיים הגבוהה
שגורמת לנישואין,
ולא להיפך.
ובכן, וזה, כמובן, אתם יודעים,
זה לא כל כך רציני, אף אחד לא יתחתן
רק משום שקרא את זה.
ולכן בואו נעבור לדוגמה רצינית יותר.
זה היה גם מחקר רציני יותר.
ב-NATURE (חוברת טבע) היה מחקר ב-1999 שהראה
שילדים צעירים שישנים עם האורות דולקים,
יש סיכוי הרבה יותר גבוה
להיות קצרי-רואי בהמשך החיים.
אך החוקרים, הם היו חכמים,
והם כתבו בזהירות
שהם מצאו מתאם,
והם לא ידעו כיצד יתבטא הקשר הסיבתי,
אך למען הסר ספק הם יעצו לכל ההורים
לכבות את האורות בלילה.
ובמדיה הפופולרית זה התפרש
שמנורות לילה היו מפגע לילדים,
ושזה רע מאוד
אם הורים משתמשים במנורות בחדר השינה.
והרבה הורים היו מודאגים.
אני יכולה לתאר לעצמי, אם זה היה קורה
כשבני נהג לישון עם אורות דולקים,
הייתי מרגישה ממש גרוע.
אך במזל, היה צריך לתקן את המאמר
בשבוע שאחרי, ואולי חלק מכם יכולים לנחש,
ואם יש ביולוגים בקהל, הם יודעים.
קוצר - ראייה היא גנטית.
ולכן, אלה הורים שהם קצרי - רואי.
ואלה ההורים שאוהבים
להשאיר את האור דולק בחדר השינה,
ואלה גם ההורים
שלהם ילדים קצרי - רואי.
ושוב, טעות פשוטה, שבקלות עושים.
אז, לדעתי אני חושבת שהדוגמה הכי גרועה שאני מכירה --
אני מכירה רבות מהן,
אני רואה לפחות אחת כזאת
בעיתונים כל שבוע.
אך זו דוגמה קלסית: בשנות ה-70,
חוקרים גילו שיש קשר הדוק מאוד
בין ילדים שעושים חיל בבית הספר, משיגים ציונים טובים,
לבין ילדים שלהם הערכה עצמית גבוהה.
והם הסיקו מתוך כך
שזה חשוב מאוד לוודא
שילדים צעירים, אתם מבינים, יטופחו
להיות בטוחים בעצמם וגאים בעצמם,
כי אם ההערכה העצמית שלהם גבוהה,
הציונים הגבוהים יבואו מאליהם.
ודעה זו הועברה להורים,
במיוחד בארה"ב, לדורות,
שרק תוודא שהילד שלך גאה ובטוח בעצמו,
ואז הכל יהיה בסדר.
ושנים רבות מאוחר יותר, מישהו ערך עוד מחקר
רק כדי לראות לאיזה
כיוון השפיעה הסיבתיות.
והם גילו שזה היה לכיוון ההפוך.
לכן הציונים הטובים גרמו להערכה העצמית,
וההערכה העצמית לא גרמה לציונים הטובים.
וגרוע מזה.
הילדים שטופחו לבטחון עצמי גבוה,
ולא להצטיין בשום דבר --
זה יכול להיות ספורט או מוסיקה,
לא חייבים להיות בבית הספר --
הילדים שפשוט גאים בעצמם,
ואז נכשלים בכל,
בסופו של יום תהיה להם הערכה עצמית נמוכה מאוד,
ולא יצליחו להסתדר בחיים.
לכן זו הייתה טעות רצינית בנוגע למתאם.
ומה שאני רוצה להשיג היום הוא
שתזכרו שבפעם הבאה
שמישהו רוצה להוכיח שיש קשר סיבתי
בין דבר למשנהו --
יכול להיות כל דבר, יכול להיות חיסונים ואוטיזם,
יכול להיות בנקאיות והמשבר הפיננסי,
ואם הם -- (צחוק) -- מראים לכם
שישנו קשר הדוק מאוד,
זכרו שאין זה מספיק שקיים מתאם.
זה מספק רמז מאוד טוב למה שאולי מתרחש,
אך לפני שתוכלו להסיק שדבר אחד גורם לדבר אחר,
עליכם לדעת למה ואיך זה עושה זאת.
אז, כשיש ספק, רק תזכרו את הגלידה.
תודה רבה לכם.
(מחיאות כפיים)