Da li ste nekad čuli ono kako je dojenje besplatno?
(Smeh)
Da, prilično je smešno,
jer je besplatno samo ako ne pridajemo vrednost vremenu i energiji žena.
Bilo koja majka vam može reći koliko vremena i energije je potrebno
da pretvori svoje telo u tečnost -
bukvalno da se rastvori -
(Smeh)
dok hrani svog dragocenog malog kanibala.
(Smeh)
Sisari sisaju zbog mleka.
Na Državnom univerzitetu Arizone,
u laboratoriji za komparativnu laktaciju,
dekodiram sastav majčinog mleka
da bih razumela njegovu složenost
i način na koji utiče na razvoj bebe.
Najvažnije što sam naučila
je da ne činimo dovoljno da bismo podržali majke i bebe.
A kada izneverimo majke i bebe,
izneveravamo sve koji vole majke i bebe:
očeve, partnere, babe i dede, tetke,
prijatelje i rodbinu koji sačinjavaju naše ljudske društvene mreže.
Vreme je da napustimo jednostavna rešenja i slogane
i da se pozabavimo nijansama.
Imala sam mnogo sreće
da rano uletim baš u te nijanse,
tokom svog prvog intervjua sa novinarkom
kada me je pitala:
„Koliko dugo majka treba da doji svoju bebu?“
Upravo me je ta reč „treba“ naterala da zastanem,
jer nikada neću reći ženi šta treba da radi sa svojim telom.
Bebe preživljavaju i razvijaju se
jer je mleko njihove majke hrana, lek i signal.
Za bebe, majčino mleko predstavlja kompletnu ishranu
koja obezbeđuje sve bitne elemente za njihovo telo,
koja oblikuje njihov mozak
i snabdeva energiju za sve njihove aktivnosti.
Majčino mleko takođe hrani mikrobe
koji stvaraju kolonije u crevnom traktu bebe.
Majke ne jedu samo za dvoje,
već jedu za između dvoje i nekoliko biliona.
Mleko obezbeđuje imuno-faktore koji pomažu u borbi protiv patogena,
a majčino mleko snabdeva i hormone koji daju signal za telo bebe.
Međutim, poslednjih decenija,
počeli smo da uzimamo mleko zdravo za gotovo.
Prestali smo da vidimo nešto što nam je ispred nosa.
Počeli smo da razmišljamo o mleku
kao standardizovanom, homogenizovanom, pasterizovanom,
upakovanom, u prahu, sa ukusom i formulom.
Odustali smo od mleka ljudske dobrote
i preusmerili svoje prioritete.
Na Nacionalnim institutima za zdravlje
u Vašingtonu
nalazi se Nacionalna biblioteka medicine
koja sadrži 25 miliona članaka -
stručni fond nauka o životu i biomedicinskih istraživanja.
Možemo koristiti ključne reči da bismo pretražili tu bazu podataka,
a kada to uradimo,
otkrivamo blizu milion članaka o trudnoći,
ali daleko manje o majčinom mleku i laktaciji.
Kada se fokusiramo na broj članaka koji izučavaju samo majčino mleko,
uviđamo da mnogo više znamo o kafi, vinu i paradajzu.
(Smeh)
Znamo dvostruko više o erektilnoj disfunkciji.
(Smeh)
Ne kažem da ne treba da stičemo znanja o tim stvarima -
ja sam naučnik i mislim da treba da saznamo sve,
ali to što znamo toliko manje -
(Smeh)
o majčinom mleku -
prvoj tečnosti za čiju je konzumaciju mladi sisar prilagođen -
trebalo bi da nas naljuti.
Na globalnom nivou, devet od 10 žena će imati najmanje jedno dete u životu.
To znači da se svake godine rodi približno 130 miliona beba.
Te majke i bebe zaslužuju najbolje od naše nauke.
Skorija istraživanja su pokazala da ne samo da mleko obezbeđuje rast tela,
već, takođe, pokreće ponašanje i oblikuje razvoj nervnog sistema.
Godine 2015, istraživači su otkrili
da mešavina majčinog mleka i bebine pljuvačke -
konkretno, bebine pljuvačke -
uzrokuje hemijsku reakciju koja proizvodi hidrogen peroksid
koji može ubiti stafilokoke i salmonelu.
Od ljudi i drugih vrsta sisara,
počinjemo da razumemo da biološki recept mleka
može biti različit kada se proizvodi za sinove ili ćerke.
Kada posegnemo za mlekom donatora na intenzivnoj nezi novorođenčadi
ili za formulom sa police u prodavnici,
gotovo da je po principu „jedna veličina odgovara svima“.
Ne razmišljamo o tome kako se sinovi i ćerke mogu razvijati različitom brzinom
ili na različite načine,
a da mleko može biti deo toga.
Majke su primile poruku
i velika većina majki namerava da doji,
ali mnoge ne ostvare svoje ciljeve u vezi sa dojenjem.
To nije njihov neuspeh,
već naš.
Sve više uobičajena medicinska stanja poput gojaznosti, endokrinih poremećaja,
carskog reza i prevremenog rođenja
mogu poremetiti biologiju koja je u osnovi laktacije.
Mnoge žene nemaju stručnu kliničku podršku.
Pre 25 godina,
Svetska zdravstvena organizacija i UNICEF ustanovili su kriterijume
potrebne da bi se bolnice smatrale naklonjenim bebama -
da obezbeđuju optimalni nivo podrške za vezivanje majke i bebe
i hranjenje bebe.
Danas se samo jedna od pet beba u Sjedinjenim Državama
rodi u bolnici naklonjenoj bebama.
Ovo predstavlja problem,
jer se majke mogu suočavati sa mnogim problemima
prvih minuta, sati, dana i nedelja laktacije.
Mogu se mučiti sa pravilnim hvatanjem dojke,
sa bolom,
nedostatkom mleka
i percepcijom o zalihama mleka.
Ove majke zaslužuju stručno kliničko osoblje
koje razume ove procese.
Majke me pozovu dok se muče sa ovim problemima,
uplakane i sa drhtavim glasom.
„Ne ide.
Trebalo bi da sam prirodno u stanju da ovo radim.
Zašto ne ide?“
Samo zato što je nešto evoluciono staro
ne znači da je lako i da nam odmah dobro ide.
Znate li šta je još evoluciono staro?
(Smeh)
Seks.
I niko ne očekuje da nam na početku dobro ide.
(Smeh)
Kliničari najbolje pružaju kvalitetnu i ravnopravnu negu
kada nastave da se obrazuju
u vezi sa time kako da najbolje podrže laktaciju i dojenje.
A da bismo imali to obrazovanje,
moramo ga zasnovati na savremenim istraživanjima
kako iz nauka o životu tako i iz društvenih nauka,
jer je potrebno da prepoznamo
da previše učestalo
istorijske traume i implicitne predrasude
stoje između novopečene majke i njenog kliničara.
Telo je politizovano.
Ako podrška koju pružamo dojenju nije intersekcionalna,
nedovoljna je.
A za majke koje moraju da se vrate na posao,
jer zemlje poput Sjedinjenih Država ne pružaju plaćeno roditeljsko odsustvo,
možda će morati da se vrate čak svega nekoliko dana nakon porođaja.
Kako da obezbedimo najbolje moguće zdravlje za majku i bebu
samo upućivanjem poruke majkama o majčinom mleku,
bez pružanja institucionalne podrške
koja olakšava vezivanje majke i bebe
da bi se potpomoglo dojenje?
Odgovor je - ne možemo.
Obraćam se vama, zakonodavcima,
i glasačima koji su ih izabrali.
Obraćam se vama, koji stvarate radna mesta i zastupate sindikate,
radnicima i akcionarima.
Svi mi imamo udela u javnom zdravlju naše zajednice,
i svi igramo ulogu u njegovom dostizanju.
Majčino mleko je deo poboljšanja ljudskog zdravlja.
Na Intenzivnoj jedinici neonatologije,
gde se bebe rađaju prevremeno, bolesne ili sa povredama,
mleko ili bioaktivni sastojci u mleku mogu biti od kritičnog značaja.
Za životnu sredinu, ekologiju,
ili zajednice u kojima postoji visok rizik od infektivnih bolesti,
majčino mleko može biti neverovatna zaštita.
Tamo gde nastanu vanredne situacije poput oluja i zemljotresa,
kada nestane struje,
kada čista voda nije dostupna,
majčino mleko može da obezbedi da bebe budu site i hidrirane.
A u kontekstu humanitarne krize,
kao u slučaju sirijskih majki koje beže iz ratnih zona,
najmanje kapi mogu da umanje uticaj najvećih globalnih izazova na bebe.
Međutim, razumevanje majčinog mleka
ne podrazumeva samo upućivanje poruka majkama i političkim akterima.
Takođe se radi o razumevanju onoga što je važno kod majčinog mleka
da bismo obezbedili bolje formule
majkama koje ne mogu da doje ili to ne čine iz bilo kog razloga.
Svi možemo da bolje poradimo
na podršci različitih majki koje podižu svoje bebe
na najrazličitije načine.
Dok se žene širom sveta bore
da steknu političku, društvenu i ekonomsku jednakost,
moramo da iznova osmislimo majčinstvo
ne kao središnji i suštinski aspekt ženstvenosti,
već kao jednu od mnogo mogućih strana onoga što čini žene fenomenalnim.
Vreme je.
(Aplauz)