Kesällä 2015 Eurooppaan saapui suurin
pakolaistulva sitten toisen maailmansodan.
Miksi?
Tärkein syy on se, että Syyriasta on tullut maailman suurin pakolaisten lähtömaa.
Syyria sijaitsee Lähi-idässä. Se on hedelmällinen
vähintään 10,000 vuoden ajan asutettu maa.
1960-luvulta asti sitä on johtanut al-Assadin suku
enemmän tai vähemmän itsevaltaisin ottein vuoden 2011 arabikevääseen asti,
jolloin protestien ja konfliktien aalto pyyhkäisi läpi arabimaailman
ja kaatoi monia itsevaltaisia hallituksia.
Mutta Assadit kieltäytyivät luopumasta vallasta, aloittaen verisen sisällissodan.
Eri etniset ja uskonnolliset ryhmät ovat taistelleet toisiaan vastaan vaihtuvissa liittoumissa.
ISIS, militaristinen jihadistiryhmittymä, käytti tilaisuutta hyväkseen
ja saapui kaaokseen päämääränään itsevaltaisen islamilaisen kalifaatin rakentaminen.
Siitä tuli hyvin nopeasti yksi maailman
väkivaltaisimmista ja voitokkaimmista ääriryhmistä.
Kaikki osapuolet syyllistyivät hirveisiin sotarikoksiin, kemiallisten aseiden käyttöön,
laajamittaiseen kidutukseen ja toistuviin hyökkäyksiin siviilejä vastaan.
Syyrialaisväestö joutui saarroksiin hallituksen,
kapinallisten ja ääriuskonnollisten joukkojen väliin.
Kolmasosa syyrialaisista on paossa Syyrian sisällä,
kun taas neljä miljoonaa ihmistä on paennut Syyriasta.
Valtaenemmistö heistä on pakolaisleireillä naapurimaissa
jotka vastaanottavat 95% pakolaisista,
kun taas Persianlahden arabimaat eivät ole
vastaanottaneet ainuttakaan syyrialaispakolaista,
mitä Amnesty International on kutsunut erityisen häpeälliseksi.
YK ja Maailman ruokaohjelma eivät olleet
valmistautuneet tämänlaajuiseen pakolaiskriisiin.
Tästä syystä monet pakolaisleirit ovat täpötäynnä ja puutteellisesti varusteltuja,
altistaen ihmisiä kylmälle, nälälle ja taudeille.
Syyrialaiset ovat menettäneet toivonsa tilanteen paranemiseen lähiaikoina,
joten monet ovat päättäneet hakea turvapaikkaa Euroopasta.
Vuosina 2007-2014, Euroopan Unioni on investoinut noin 2 mrd euroa
puolustukseen, huipputason turvallisuus- teknologiaan ja rajavalvontaan,
muttei kovin paljon varautuakseen pakolaisvirtaan.
Se oli siis huonosti varautunut turvapaikanhakijoiden tulvaan.
EU:ssa pakolaisen tulee jäädä ensimmäiseen saapumismaahansa,
mikä aiheutti suuren paineen rajavaltioille, jotka olivat jo valmiiksi pulassa.
Talouskriisin parissa kamppaileva Kreikka
ei pystynyt huolehtimaan niin suurista ihmismääristä kerralla,
johtaen kamaliin tilannekuviin epätoivoisista, nälkäisistä ihmisistä
tavallisesti turisteille varatuilla saarilla.
Maailman olisi kuulunut yhdistää voimansa ja toimia yhtenäisesti,
mutta sen sijaan siitä on tullut jakautuneempi.
Monet valtiot kieltäytyivät suoraan vastaanottamasta pakolaisia lainkaan,
jättäen rajavaltiot yksin kamppailunsa kanssa.
Vuonna 2014, Iso-Britannia lobbasi lopettaakseen
valtavan pelastusoperaation nimeltä Mare Nostrum
jonka tarkoituksena oli estää turvapaikan- hakijoita hukkumasta Välimereen.
Ajatuksena tuntuu olleen, että korkeampi kuolonuhrien määrä merellä
vähentäisi merimatkaa yrittävien turvapaikanhakijoiden määrää.
Mutta, tietysti, todellisuudessa niin ei tapahtunut.
Käsitys kriisistä muuttui yht'äkkiä ympäri maailman
kun valokuvat Turkissa rannalla kuolleena
kasvoillaan makaavasta syyrialaispojasta levisivät.
Saksa ilmoitti, että se vastaanottaa poikkeuksetta syyrialaiset pakolaiset, ja
että se vastaanottaa 800,000 ihmistä vuonna 2015,
enemmän kuin koko EU vuonna 2014,
ainoastaan asettaakseen väliaikaiset rajatarkastukset pari päivää myöhemmin
ja vaatiakseen EU:n laajuista ratkaisua.
Kaikkialla Lännessä kasvava määrä ihmisiä on alkanut panemaan toimeksi,
joskin tuki turvapaikanhakijoille on enimmäkseen
tullut kansalaisilta, ei poliitikoilta.
Mutta läntisessä maailmassa on pelkoja:
Islam, korkeat syntyvyysluvut, rikollisuus, sosiaaliturvajärjestelmien romahtaminen.
Tunnustetaan tämä, ja katsotaan faktoja.
Vaikka EU vastaanottaisi yksin kaikki neljä miljoonaa Syyrian pakolaista
ja jos 100% heistä olisi muslimeja,
muslimien prosentuaalinen osuus Euroopan Unionin väkiluvusta
kasvaisi ainoastaan noin 4 prosentista noin 5 prosenttiin.
Tämä ei ole radikaali muutos, eikä todellakaan tekisi Euroopasta muslimimannerta.
Muslimivähemmistö ei ole uusi asia, eikä sitä ole syytä pelätä.
Syntyvyysluvut monissa länsimaissa ovat alhaisia,
joten jotkut pelkäävät turvapaikan- hakijoiden voivan syrjäyttää kantaväestön
muutamassa vuosikymmenessä.
Tutkimusten mukaan syntyvyysluvut
ovat korkeampia muslimien parissa Euroopassa,
mutta ne laskevat ja mukautuvat elintason ja koulutustason noustessa.
Suurin osa syyrialaispakolaisista on jo koulutettuja
ja syntyvyys Syyriassa ennen sisällissotaa ei ollut kovin korkea
ja väestö oikeastaan pieneni, ei kasvanut.
Pelko pakolaisten myötä lisääntyvästä rikollisuudesta osoittautuu myös vääräksi.
Maahan muuttavat pakolaiset tekevät rikoksia
kantaväestöä pienemmällä todennäköisyydellä.
Kun heidän annetaan työskennellä, he usein perustavat yrityksiä ja pyrkivät integroimaan
itsensä työelämään niin pian kuin mahdollista,
maksaen enemmän sosiaaliturva- järjestelmiin kuin niistä saavat.
Länteen tulevat syyrialaiset ovat mahdollisesti koulutettuja ammattilaisia
joita tarvitaan kipeästi Euroopan ikääntyvän väestön ylläpitämiseksi.
Älypuhelinten kanssa matkustavat pakolaiset ovat
luoneet väärinkäsityksen, etteivät he todellisuudessa olekaan avuntarpeessa.
Sosiaalisesta mediasta ja internetistä
on tullut olennaisia osia pakolaisuutta.
GPS:llä navigoidaan pitkillä Euroopan reiteillä,
Facebook-ryhmissä jaetaan neuvoja ja tietoa esteistä reaaliajassa.
Tämä ainoastaan todistaa että nämä ihmiset ovat meidän kaltaisiamme:
jos sinun tulisi lähteä vaaralliselle matkalle, jättäisitkö puhelimesi kotiin?
EU on joukko maailman varakkaimpia talouksia,
ryhmä hyvin organisoituja maita toimivine yhteiskuntajärjestelmineen,
infrastruktuureineen, demokratioineen ja valtavine teollisuudenaloineen.
Se pystyy hallitsemaan pakolais- kriisin mikäli se niin haluaa.
Samaa voidaan sanoa koko läntisestä maailmasta.
Mutta piskuisen Jordanin vastaanottaessa yli 600,000 syyrialaista pakolaista,
Bruttokansantuotteeltaan 78 kertaa Jordaniaa suurempi Iso-Britannia
on sanonut päästävänsä rajojensa yli ainoastaan 20,000 syyrialaista
seuraavien viiden vuoden aikana.
Yhdysvallat on suostunut vastaanottamaan 10,000, Australia 12,000 ihmistä.
Kaikenkaikkiaan asiat paranevat pikku- hiljaa, mutteivät riittävän nopeasti.
Kirjoitamme historiaa juuri nyt.
Kuinka haluamme tulla muistetuiksi?
Muukalaisvihamielisinä rikkaina pelkureina muurien takana?
Meidän tulee käsittää että nämä kuolemaa ja hävitystä pakenevat ihmiset
eivät ole sen erilaisempia kuin mekään.
Hyväksymällä heidät maihimme ja integroimalla heidät yhteiskuntiimme
voimme hyötyä paljon.
Sivuuttamalla kriisin voimme ainoastaan menettää.
Enemmän lapsia huuhtoutuu varmasti rannoille jos emme toimi humaanisti ja järkevästi.
Tehkäämme tämä oikein ja olkaamme niin hyviä kuin vain suinkin voimme olla.