2000 година беляза
значителна промяна в глобалната икономика.
От 1980 до 2000 година
се наблюдаваше огромен икономически растеж
по целия свят.
Но след 2000 г. се намираме в един икономически балон,
който се спука два пъти по впечатляващ начин през 2000 и 2008 г.
и сега отново мислим, че сме в друг балон,
който наближава да се спука.
Опитваме се да го замаскираме по различни начини
и, разбира се, най-големият от тях е
натрупването на огромен по размер дълг
навсякъде по света. В момента този дълг
възлиза на около 200 трилиона долара;
един доклад на McKinsey Global Institute от миналото лято показва,
че след финансовата криза през 2008 г.
се наблюдава увеличение на световния дълг с 57 трилиона долара.
Количеството средства, което държавите могат да наемат,
е достигнало своя лимит, и те вече не могат да наемат.
Всичко прилича на една гигантска схема на Понзи.
Докато притокът на пари в системата не секва
тя е добре, стабилна е, но когато спреш кранчето,
и не можеш да наемаш повече пари,
тогава виждаме, че различните икономики
започват да буксуват.
Нашите проекции показват, че ще станем свидетели на подобна ситуация
като тази през 2008 г.,
когато фондовата борса се срина
с около 50-55%.
Другото, което виждаме,
че приходите и печалбите на компаниите забавят ход
хората не разполагат със средства,
повечето не могат да си позволят да харчат повече
и това се отразява на финансовите пазари.
Някои компании като Apple, Google и Amazon,
някои от тези силно печеливши компании
седят на голяма камара пари,
оценявана на около 1.4 трилиона долара.
Проблемът е, че те не ги харчат.
Обикновено корпорациите не обичат да задържат пари,
защото те не им носят никаква полза.
Фактът, че ги трупат показва
липса на благоприятни възможности
за инвестиции, растеж, поглъщане на по-малки компании
или за други дейности, които помагат на една компания да расте.
Другата страна на монетата е дългът.
Понеже няма много благоприятни възможности
за инвестиране и растеж,
единственото, което бизнесът прави през последните няколко години,
е да тегли кредити,
за да откупи част от акциите си.
И когато ги откупи,
това вдига цените им.
Но сега виждаме този процес да се забавя,
виждаме как лихвените проценти
се увеличават,
така че много компании вече не могат
да използват тази стратегия за кредитиране,
за да откупят акциите си.
Без този стимул -
500 милиарда долара
през последните няколко години -
се наблюдават много предизвикателства пред финансовата борса,
които пречат на разрастването й.
Знаете ли, повечето от нас не следят
финансовите пазари,
нито се интересуват от тези неща.
Но всичко рикушира върху работните места.
И когато фондовата борса се срине,
и компаниите започнат да се оплакват от лошата икономическа среда,
започват да съкращават персонал,
да прекратяват инвестирането и други подобни неща.
Така че това има реално въздействие върху обикновения човек,
защото откритите работни места намаляват.
Виждаме, че след 2000 г.
кривата на икономическото развитие пада
и глобалните тенденции, които виждаме -
а именно политическата нестабилност,
това също оказва негативно влияние върху икономиката.
И докато правителствата и централните банки
се опитват да замаскират положението,
ние знаем, че действителната икономика изпитва сериозни трудности.
През следващите пет години ще настъпи огромно предизвикателство
и може да видим наистина отрицателни трендове, дори световна рецесия.
В Библията четем, че Бог използвал финансовите кризи,
или гладът, или някоя икономическа ситуация,
за да се опита да събуди Своя народ
да си спомни целта, за която е призован.
Израйляните били освободени от Вавилон
и им било позволено да възстановят храма в Ерусалим.
И така, една част от тях се върнали
и започнали работата.
Но това дело било много трудно,
особено в присъствието на самаряните, които утежнявали живота им.
Затова те се отказали, предали се.
Върнали се във фермите си, за да оправят живота си.
Но Бог бил много разочарован и какво направил?
Можете да прочетете това в Агей -
реколтата пропаднала, целият икономически растеж,
който се опитвали да създадат... Библията казва,
че когато прибрали приходите си, Бог заявил: "Духнах на него".
Защо? Заради храма Ми, който лежи в руини,
докато всеки от вас бърза да се прибере в дома си.
Смятам, че това все още е вярно и днес -
намираме се в състояние, което Библията нарича лаодикийско - мислим се за богати
с увеличени притежания и без нужда от нищо.
Затова какъв по-подходящ момент за Бога да събуди народа Си
от една финансова криза.
Вероятно загубата на част от материалното ни богатство ще ни помогне да си спомним
защо сме призовани и ще ни помогне да разчитаме повече на Него.