[Julie Mehretu: Politizirani Krajolici]
Ne postoji "krajolik"
Stvarni krajolik je politiziran kroz
događaje koji su se zbili na njemu.
I mislim da za mene nije moguće općenito gledajući
ikada pomisliti na američke kraojolike
bez razmišljanja o kolonijalnoj povijesti
i kolonijalnom nasilju te naracije.
Abolicionizam.
Građanski rat.
Pokret za emancipaciju.
Sve te društvene dinamike dio su naracije,
o kojima ne govorimo u odnosu na američko krajobrazno slikarstvo.
I što znači slikati krajolik
i pokušati biti umjetnik u ovom političkom trenutku?
Boja u ovim slikama zapravo izvire od
zamagljenih fotografija koje su umetnute unutar podslika.
Sirene i plamenovi rasnih pobuna
način su na koji su se uklopile slike sa DNA
kako bi mogla reagirati sa dublje pozicije.
Uspeti ću se i pogledati.
Da, uzbuđena sam.
[SMIJEH]
Kontaktirao me Marian Goodman
i rekao mi je da je SFMOMA zainteresirana za ovo djelo
prije nego što je muzej otvoren.
Otišla sam nekoliko puta u San Francisco posjetiti muzej.
Bila sam tamo, zureći u ovaj golem, otvoren prostor,
na ova dva zida.
I počela sam razmišljati o nacionalnim parkovima
i djelima američkog krajobraznog slikarstva.
I posebice kada se sjetim
počinjem razmišljati o Školi rijeke Hudson, o umjetnicima
kao što su Edwin Church,
Thomas Cole, Bierstadt,
zato što su uistinu obuhvatili ideju pokreta prema zapadu.
Počela sam umetati zamagljenu fotografiju u ove povijesne krajobrazne slike.
Upravo prije emancipacije,
Američki starosjedilaci Sierre i zapadne granice bili su
potpuno uništeni zbog ovog ekspanzionističkog pokreta.
Ono što je bilo zanimljivo jest da
i uništenje a nedugo zatim i očuvanje
mogu postojati na istom geografskom krajoliku.
San Francisco je tada kao lokalitet
postao važan u sudbini izlaska na zapad.
[Jason Moran, skladatelj i pijanist]
[MEHRETU] Kako si?
Jason Moran mi se javio nakon što je vidio moje slike
i rekao je da su uspjeh.
Bila sam jako zainteresirana.
Stoga smo započeli raditi zajedno
na vrlo opušten i otvoren način.
Zadivljujuće je slikati u crkvi.
Sve ovdje nekako odjekuje natrag,
kao energija i svjesnost
i sve što se dogodilo ove godine u mom osobnom životu,
s mojom djecom, s onim što se dogodilo politički.
I sve se to prenijelo na ove slike.
[Svira električni glasovir]
Sva ova brutalna ubojstva Afroamerikanaca u našoj zemlji
i Crno tijelo.
Trump-Hillary dinamika,
Bilo je odurno tomu svjedočiti.
Bilo je nešto u tome jeziku visceralno.
Kada čovjek govori tako strašne riječi prema drugoj osobi,
to je duboko bolno.
Neugoda zbog toga što si osoba koja živi i radi u SAD-u
mislim da je pozicija s koje su ove slike stvarane.
[Svira električni glasovir]
[JASON MORAN] Svaka soba definira
jedan ton, kao ton sobe.
Ton omogućuje rezoniranje.
I našao sam nešto od toga u A-dur-u.
I počeo graditi oko toga
i onda, svako toliko,
pogledao bih kako Julie napreduje u svom radu.
Tada sam polako počeo gledati na svoj papir
ne kao na mjesto koje ima početak i kraj,
nego da bi se sve to moglo skladati u drugačijim trenutcima.
Napravio sam maleni odsječak dok si uklanjala nešto.
[SMIJEH]
Napravio sam ti maleni odsječak to je kao "Uklanjam to."
[MEHRETU SE SMIJE]
[MORAN] Amerika je zemlja koja je još uvijek u adolescenciji.
Ne zna kako se nositi sa svojim emocijama.
[SMIJEH]
Ne zna kako se nositi sa svojom poviješću.
Ne želi kopati ispod zemlje da dozna koji su artefakti ispod.
Jazz je, ja uvijek kažem, bio takav oblik glazbe
kao model davanja doznanja ljudima što se događa.
Uvijek je bilo tako.
[Svira električni glasovir]
I stoga smo snimili glazbu
da bi dokumentirali trenutak
i također podijelili trenutak.
[MEHRETU] Ja nastojim misliti o umjetničkim slikama u okviru
konstrukcije ili stvaranja slike.
Suočavanje sa stvarima za koje nemamo odgovarajući jezik.
Počinjem misliti o njima kao o vizualnim neologizmima.
Neologizam koji postoji kako bi adresirao kada jezik nije dovoljan.
Kroz ponavljanje znaka,
postoji želja pokušaja stvaranja nečeg novog.
U određenom trenutku, željela sam pokazati elemente podslika,
da bi i dalje komplicirano, prostorno, bio doživljaj gledanja,
Kada gledate u ove slike, one nisu razumljive.
Postoje trenutci kada one referiraju na renesansno slikarsvo i uskrsnuće,
i drugi trenutci s osjećajem digitalizacije.
Barem za mene, one nisu nešto čemu osjećam
mogu dati u potpunosti neki oblik artikulacije onoga što se događa.
[Jazz glazba svira]
Volim Kaliforniju.
Postoji ta raskoš prema obali i način na koji obala dopire do oceana.
Kada putujete prema Bay Area, to je veličanstveno.
[Muzej suvremene umjetnosti San Francisca]
Osjećam da postoji tisuću drugih slika koje želim napraviti
jer sam naučila toliko puno stvarajući ove.
Neću pokušati uzeti pauzu ili prestati raditi.
Postoji puno kreativnog momentuma u završavanju ovih slika.
[Pljeskaju i klicaju]
Imam mnogo ideja koje želim istražiti
i uzbuđena sam zbog toga.