David Biello: Victore, čime si se bavio u zadnje vrijeme?
Victor Vescovo: Ovo je dno Atlantskog oceana,
i vjerojatno sam čitao previše Julesa Vernea kao dječak,
u zadnje četiri godine sam vodio tim za dizajn i gradnju
trenutno najnaprednije i najdublje zaranjajuće podmornice na planetu,
kojom mogu i osobno upravljati.
Ovo smo mi u prosincu prošle godine,
prvi put na dnu Atlantskog oceana.
DB: I to još nitko nije vidio, je li?
Osim tebe? VV: Ne.
Sada će vidjeti svi.
DB: Tko to radi?
Kao --
VV: Mislim da su svi vidjeli trendove u zadnjih 10-15 godina.
Mnogi imaju sredstva za istraživanje svemira,
npr. SpaceX ili Blue Origin --
ti ljudi --
mi odlazimo u drugom smjeru.
Ovo je divno doba
pojedinaca koji koriste svoje resurse
za razvoj tehnologija koje nas mogu odvesti na mjesta
koja nikad ranije nisu bila istražena,
a oceani svijeta su --
gotovo je uobičajeno reći da čine 70 posto našeg planeta,
a 95 posto od toga je neistraženo.
Našom ekspedicijom pokušavamo
sagraditi i testirati podmornicu
koja se može spustiti na bilo koju točku na dnu planeta
da istraži 60 posto planeta kojih je još uvijek neistraženo.
DB: Potreban je prilično "cool" alat za tako nešto, zar ne?
VV: Točno.
Taj alat je podmornica, "The Limiting Factor".
To je najmodernije plovilo
kojem potporu pruža potporni brod "The Pressure Drop".
Ono ima titansku kabinu za dvije osobe, debljine 90 milimetara,
koja ga održava na jednoj atmosferi
i ima mogućnost višestrukog zarona
do najdublje točke oceana.
DB: Nešto poput SpaceX-a za istraživanje oceana?
VV: Da, slično SpaceX-u za istraživanje oceana,
samo što ja upravljam svojim plovilima.
(Smijeh)
DB: Hoćeš li povesti Elona ili ...?
VV: Da, mogao bih povesti nekoga dolje.
Eto, Elone, ako slušaš,
povest ću te u svome plovilu ako me ti povezeš u svom.
(Smijeh)
DB: Reci nam kako je tamo dolje.
Govorimo o mjestu na kojem je pritisak toliko jak
kao da si stavite Eiffelov toranj na nožni prst.
VV: Jači je od toga.
Iznosi oko 110 milijuna Pa (Pascala).
Radi se o titanskoj kabini
koja nam omogućuje spuštanje na ekstremne dubine
i višestruko izranjanje.
To nikad prije nije učinjeno.
"The Challenger Deep" bio je uronjen dvaput,
1960. godine i 2012. godine kada ga je uronio James Cameron,
spustili su se i vratili, bila su to testna plovila.
Ovo je prva komercijalno potvrđena podmornica
koja se spušta i uzdiže tisuće puta s dvije osobe
uključujući znanstvenika.
Ponosni smo što smo spustili
britanskog državljanina s najdubljim zaronom u povijesti
prije tek tri tjedna, dr. Alan Jameson sa sveučilišta u Newcastleu,
koji je bio s nama u Javanskoj brazdi.
DB: Znači, ništa posebno te ne može zastrašiti, pretpostavljam.
VV: Pa puno je drugačije od običnog ronjenja.
Ako ste klaustrofobični, ne želite se naći u podmornici.
Zaranjamo na prilično veliku dubinu
i misije obično traju 8-9 sati u tijesnom prostoru.
Sasvim drukčije od moje prethodne karijere
planinskog penjanja gdje ste na otvorenom prostoru,
šiba vas vjetar, iznimno je hladno.
Ovo je suprotnost tome. Puno je tehnički izazovnije.
Bitnija je preciznost u korištenju instrumenata
i pronicanje u sve što bi moglo poći po zlu.
Ali ako nešto u podmornici doista pođe po zlu,
vi to nećete znati.
(Smijeh)
DB: Želite reći da se bojite puknuća podmornice.
Puknuća nisu dobra, ali ako dođe do njega,
nije tako strašno; jer da je zaista strašno,
opet - ne biste to znali, ali --
znate, plamen u kabini, ni to ne bi bilo dobro,
ali zapravo je to prilično sigurna podmornica.
Nemam povjerenja u mnoge stvari u životu,
ali vjerujem u titan i matematiku,
vjerujem u konačnu analizu elemenata,
jer tako otkrivate
mogu li ovakve stvari preživjeti
te ekstremne pritiske i uvjete.
DB: Kabina je tako savršeno projektirana, zar ne?
To je stvarno jedinstveno plovilo.
VV: To je bilo doista teško --
izgraditi titansku kabinu
točnošću unutar 0.1 posto stroja.
Titan je metal težak za obradu
i mnogi nisu još proniknuli u to,
ali mi smo imali sreće.
Naš izniman tim uspio je napraviti gotovo savršenu kabinu,
i kada nešto podvrgavate pritisku,
to je najsnažnija geometrija koju je moguće dobiti.
Kada uđem u podmornicu i ona sklopka se zatvori,
uvjeren sam da ću se spustiti dolje i ponovo izroniti.
DB: A ovime provjeravate
da je sklopka zatvorena?
Samo su dva pravila pri upravljanju podmornicom.
Prvo, dobro zatvorite sklopku.
Drugo, ponovite prvo pravilo.
DB: Dakle, odradili smo Atlantski ocean.
Južni ocean također.
VV: Još nitko nije zaronio u Južni ocean.
Znam i zašto.
Vrlo je neprijateljski nastrojen.
Vremenski uvjeti su užasni.
Pada vam na pamet pojam sudaranja.
Ali i to smo odradili, da.
Srećom je to prošlost -- DB: Da --
VV: Hvala.
(Pljesak)
DB: Kao da jurite kroz ocean.
A sada Indijski ocean, kako je Kelly spomenula.
Da, to je bilo prije tri tjedna.
Posrećilo nam se da riješimo misterij.
Da ste me prije tri tjedna pitali,
"Koja je najdublja točka Indijskog oceana?" --
nitko ne bi znao.
Postojalo je dvoje kandidata,
jedan blizu Zapadne Australije i jedan u Javanskoj brazdi.
Imamo sjajan brod s iznimno dobrim sonarom.
Snimili smo ih oba.
Poslali smo sonde na dno i potvrdili.
To je u središnjem dijelu Javanske brazde,
gdje nitko nije očekivao.
Zapravo, po svakom završetku naših zarona,
morali smo pohitati na Wikipediju te je promijeniti
jer je imala potpuno pogrešne podatke.
(Smijeh)
DB: Trajanje spuštanja je vjerojatno duže
od vremena koje je moguće provesti dolje?
VV: Ne, zapravo smo prilično dugo dolje.
U plovilu imam četverodnevnu zalihu kisika.
Ako sam četiri dana dolje,
nešto je vjerojatno toliko pošlo krivo da ga neću niti iskoristiti,
ali treba oko tri sata do najdubljeg dijela oceana,
zatim obično provedemo tri do četiri sata
te još tri sata do površine.
Ne želite ostati ondje duže od 10 ili 11 sati.
Postane malo tijesno.
DB: Dakle, dno Indijskog oceana.
Ovo nitko osim vas nije dosad vidio --
VV: Ovo su snimke naših robotskih sondi.
Dolje desno vidite robusnu koštunjavoglavu ribu --
tako se zapravo zove.
(Smijeh)
Ali slijeva se vidi dosad neviđeno stvorenje.
To je meduza koja živi na dnu, imena "stalked ascidian",
ali nijedna od njih ranije nije ovako izgledala.
Zapravo nosi mladunče na dnu svog ticala
i upravo je božanstveno otplutalo.
I svaki put kad bismo zaronili,
iako bismo bili dolje tek nekoliko sati,
pronašli bismo tri do četiri nove vrste,
jer to su mjesta koja su bila izolirana milijardama godina
i ljudsko biće nikada nije bilo dolje da ih snimi
ili da uzme uzorke.
I ovo je za nas iznimno --
(Pljesak)
Stoga se nadamo --
glavni cilj naše misije je gradnja ovog alata.
Ovaj alat predstavlja vrata,
jer ovim alatom
ćemo moći izgraditi više primjeraka
i poslati znanstvenike dolje u tisuće zarona,
kako bismo otvorili ta vrata istraživanju
i našli stvari za koje nismo bili svjesni da postoje.
DB: Više je ljudi bilo u svemiru nego na dnu oceana.
Vi ste jedan od troje.
Povećat ćete taj broj, prepustit ćete i drugima.
VV: Da, troje ljudi je zaronilo do dna Tihog oceana.
Batiskaf Trieste 1960. godine s dvije osobe.
James Cameron 2012. godine u svom Deep Sea Challengeru,
hvala ti, Jime, sjajno plovilo.
Ovo je tehnologija treće generacije.
Nećemo samo pokušati sići na dno za dva tjedna,
nego ćemo i pokušati to višestruko učiniti,
što nikad prije nije učinjeno.
Ako uspijemo, dokazat ćemo da tehnologija radi
i ta vrata nećemo samo otvoriti, nego će ona i ostati otvorena.
(Pljesak)
DB: Sjajno. Puno sreće!
VV: Puno vam hvala. DB: Hvala vama.
VV. Hvala svima.
(Pljesak)