-- Jedan, dva, tri četiri !
Bok moje ime je Tony i ovo je Every Frame a Painting.
Danas ću govoriti o redatelju čiji rad volim
ali prije toga bit ću iskren. Mislim da komedije današnjice,
osobito Američke, su potpuno izgubile svoj put.
Ne mrzim šale ni glumce ni dijalog
niti priče iako postoji i tu dosta problema.
Moja istinska muka je kinematografija
korištenje slike i zvuka kako bi ispričali šalu, je jednostavno...
--Što? --Ovo je doooosadno.
--Izbriši.
Slušajte,svačiji ukus je različit.
Što vi smatrate smiješnim je što smatrate.
Tako da ne govorim da su ovi filmovi glupi ili da ste vi glupi ako vas se sviđaju.
Ono što govorim je da
ovo nisu filmovi. Oni su blago uređena improvizacija.
Svi stoje mirno i razgovaraju u krupnom planu.
Skoro nijedna od šala ne dolazi vizualno One su nadmoćno čvrste.
Čak ni puni raspon zvuka, samo dijalog. I ovo je stvarno tužno
jer to je samo djelić onoga što je moguće u filmovima.
Izuzev animacija i nekih reklama,
vizualna komedija se zapravo ide unatrag. Zato ako
volite ovakvu vrstu stvari, ne mogu više preporučiti Edgara Wrighta.
--Ti si doktor, pomiri se s tim. --Da,govnaru.
On je jedan od rijetkih koji rade u žanru koji koristi puni raspon mogućega.
I zbog toga, on može pronaći humor na mjestima gdje drugi ljudi ne traže.
Ovdje imamo primjer. Recimo da morate premjestiti svog lika
iz jednog grada u drugi kako bi počeli priču.
Kako biste to snimili?
I možete li izvući šalu iz toga? ...Pa,ne. Ne ako pošaljete
drugu jedinicu da to uradi, svaki kadar ide s lijeva na desno,
uključite očite spomenike i znakove, ubacite generičnu snimku
iz helikoptera i postavite življu glazbu tako da se publika ne dosađuje.
Ovo je samo lijeno snimanje i dosadno je. Vidjeli smo to milijun puta.
Što bi se dogodilo kad bi ste bili inventivni s ovom vrstom scene?
Eto ga! I to nisu bili samo nizovi brzih rezova.
Tu imamo puno dobrog vizualnog pričanja priče.
Ova dva snimka taksija pokazuju točno odakle dolazimo i gdje idemo.
Ova dva snimka naglašavaju udaljavanje od civilizacije.
Naš glavni lik uvijek je okrenut pravo ili prema desno
tako da je ispoštovan smjer snimanja.
Smanjivanje glazbe i pojačavanje
SFX-a je smiješno jer je svaki rez neskladan.
I tu su lijepe izvedbe Simona Pegga i Ryana Goslinga.
Dobro,to je bio 1 primjer bez konteksta. Upravu ste. Totalno nepravedno.
Pa, što ako imate film gdje se događa strašna apokalipsa
i možda želite to dati naslutiti ranije, možda prikazujući likove kako
ne primjete nešto bitno na TV-u. Kako biste to prikazali?
Bi li ste ubacili montažu 2 sekunde i 2 sličice
i ne prikazati povezanost između likova i TV-a?
--on održava zabavu useljenja, upravo je završio s gradnjom kuće.
Ili bi uradili ovo?
--Iako nitko nije službeno pripremljen za komentiranje, religijske skupine
ovo nazivaju sudnjim danom. Vlada ... --panika na ulicama Londona
--kao rezultat povećavajućeg broja prijava --ozbiljnih napada na
--ljude koji doslovno bivaju --pojedeni živi
Dobro još je nepravedno. Pa, što kad biste imali film gdje je jedan lik prestao piti
ali ostali su razočarani u njega i želite izvući šalu iz toga.
Kako biste to učinili?
Da li bi oni samo stajali uokolo i pričali o njegovom pijenju?
--Ne cijenim ponudu ali već sam rekao ženi da neću piti večeras.
--Osim toga, sutra mi je važan dan. Ali vi se zabavite.
--Važan dan? Što ćeš raditi?
Ili biste učinili ovo?
--Što?!
-- Ne mogu vjerovati.
Ovo razdvaja prosječnog redatelja od odličnog redatelja. Sposobnost
da uzme najjednostavnije svakodnevne scene i pronađe nove načine izvedbe njih.
Izvrsni redatelji razumiju da možeš izazvati smijeh iz same izvedbe.
Ovo je primjer od Davida Bordwella: Stvari koje uskaču u kadar su smiješne.
--Polako, mogu ići polako. Dođi dolje i mami ovo sranje.
I nisu samo stvari koje ulaze u kadar. Uzmite u obzir suprotno.
--Rekao sam da kažete gospođici Lauri "Doviđenje"
--Đenja, gospođice Laura.
Možete izazvati smijeh zumom.
--Hoćete li otvoriti prtljažnik i spustiti prozore,molim Vas?
Možete izazvati smijeh podizanjem kamere. --Shirley, tako mi je žao.
--Idem kući,Britta. --Znam,Shirley,znam.
--Ne stvarno idem kući, možeš li mi pomoći da se ustanem? --Oh
Možete izazvati smijeh panom.
Kao što je Martin Scorsese rekao:
Film je stvar onoga što je u kadru i onoga što nije u kadru.
Zato razmišljajte o kadru. A ovo nije stvar pametne ili glupe komedije.
Ako pali, onda pali.
Postoji 8 stvari koje Edgar Wright čini sa slikom i zvukom
što želim vidjeti da drugi filmaši isprobavaju.
#1: Stvari koje ulaze u kadar na smiješne načine
#2: Ljudi napuštaju kadar na smiješne načine
#3: Ondje i ponovo tamo
#4: Uklapljanje prijelaza scena
#5: Savršeno tajmiran zvučni efekt
#6: Akcija sinkronizirana s glazbom
#7: Super dramatični sjajući znakovi
I #8 ...
I znate što, idemo ubaciti i #9 :
Tako da ako ste filmaš, radite na ovome. Kadar je igralište. Igrajte se.
I idući put kad odete u kino i platite 15 dolara da pogledate komediju,
nemojte biti zadovoljni sa sranjem koje je manje inventivno od Vine-a.