Ik pavasari dabasmīļi ar nepacietību gaida pazīmes,
kas liecina, ka ziema beidzot ir galā.
Dienām kļūstot siltākām,
uzplaukst puķes un koki
un ar melodiskām dziesmām pasauli pieskandina putni,
kas meklē jaunu biedru ligzdošanai.
Bet kur gan šīs burvīgās skaņas bija visu ziemu?
Gandrīz 200 dziedātājputnu sugu
ziemas pavada Centrālās un Dienvidamerikas tropos.
Lai gan izklausās pēc pasakas,
patiesībā tas ir viens no bīstamākajiem ceļojumiem dzīvnieku pasaulē.
Šo ceļojumu sauc par migrāciju,
un tās laikā dziedātājputni
pārvar no dažiem simtiem līdz pat vairāk nekā 10 000 kilometru,
ceļā pavadot no vairākām nedēļām līdz pat četriem mēnešiem.
Saspringtajam ceļojumam putni gatavojas nedēļām ilgi –
pirms aizlidošanas tie dūšīgi ēd un reizēm kļūst pat divkārt smagāki.
Lidojot putni stundas laikā var zaudēt gandrīz vienu procentu ķermeņa svara,
tāpēc, lai izdzīvotu, pieņemšanās svarā ir ārkārtīgi svarīga.
Tomēr vairāk par fizisko slodzi
migrējošos putnus apdraud jauna veida grūtības –
ainaviskās izmaiņas.
Iedomājies, ka ceļā gatavojies doties tu.
Mašīnā ir iekrauts viss vajadzīgais,
bāka pilna,
tu esi kārtīgi pabrokastojis
un dodies ceļā.
Šajā ceļojumā tu nedodies pirmoreiz.
Tev ir savas iemīļotās atpūtas vietas,
un zināmas labākās šķērsielu ēstuvītes, kur iekost.
Viss ir saplānots.
Brīdī, kad degvielas līmeņrādis ieslīd sarkanajā zonā,
tu brauc garām uzpildes stacijai,
taču tā izrādās slēgta.
„Nu nekas,” tu nodomā,
„nākamā nevar būt pārāk tālu.”
Bet nākamās tā arī nav.
Diemžēl, turpinot ceļu,
tu apjaut,
ka arvien vairāk staciju ir slēgtas
vai vienkārši pazudušas no kartes.
Tavs ierastais brauciens pēkšņi pārvērties
par izmisīgiem centieniem atrast drošu atpūtas un degvielas uzpildes vietu.
Vairumam migrējošo dziedātājputnu šādi ceļojumi ir kļuvuši par īstenību,
jo turpinās neierobežota teritoriju attīstība.
Cilvēki pārveido putniem svarīgas atpūtas vietas,
ko tie izmantojuši paaudzēm ilgi.
Ceļā pāri kontinentam migrantiem draud daudz un dažādas briesmas,
tostarp pesticīdu piesārņojums lauksaimniecības zemēs,
dzīvotņu zudums piepilsētās,
gaisma piesārņojuma izraisīta dezorientācija
un pat ietriekšanās augstās, atstarojoša stikla celtnēs pilsētās.
No aptuveni 20 miljardiem putnu,
kas veido rudens populāciju,
nākamajā pavasarī ligzdot atgriezīsies tikai puse.
Tikai sadursmēs ar ēkām vien bojā iet gandrīz miljards putnu.
Ja katru gadu bojā iet tik daudz putnu,
cilvēki riskē zaudēt
vairāk nekā tikai putnu skaistās krāsas un dziesmas –
tie ir arī svarīga ekosistēmas daļa.
Putni palīdz ierobežot kukaiņu skaitu,
apputeksnē augus un iznēsā to sēklas.
Bez putniem dabas pasaule
būtu pavisam citāda.
Lai gan putnus turpina apdraudēt teritoriju attīstība,
mēs visi varam rīkoties, lai palīdzētu.
Daudzas valstis un pašvaldības jau pieņēmušas nozīmīgus likumus,
kas ierobežo indīgu pesticīdu lietošanu.
Izmantojot dabīgākus, no augiem ražotus produktus,
saimniecības un dārzus var apsaimniekot bez bīstamajām blaknēm.
Turklāt, tā kā cilvēku skaits pasaulē pieaug
un tiem vajag vietas, ko saukt par mājām,
zaļās zonas var kļūt gan par dzīvotni putniem,
gan vietu, kur cilvēkiem pašiem izbaudīt dabas mieru.
Arī mazām pārmaiņām mājās var būt liela nozīme.
Āra barotavas un putnu būrīši
nodrošina tik ļoti vajadzīgo barību un drošību
ilgstošās migrācijas laikā.
Savukārt gaismu izslēgšana pilsētās un piepilsētās
var palīdzēt putniem, kas ceļā vadās pēc zvaigznēm.
Ar mūsu palīdzību šie debesu ceļinieki
var droši nokļūt galā
un, cerams, turpinās atgriezties gadu no gada.