Часто доводиться чути, що попри людські конфлікти,
ми всі проливаємо одну кров.
Гарна думка, але не зовсім точна.
Насправді є декілька різновидів людської крові.
Наші еритроцити мають білок -- гемоглобін,
що зв'язує кисень,
даючи цим змогу транспортувати його по цілому організму.
Але еритроцити мають ще один комплекс білків
на зовнішній поверхні клітинної мембрани.
Ці білки, відомі як антигени, зв'язуються з лейкоцитами,
імунними клітинами, які захищають нас від інфекцій.
Антигени слугують індентифікаційними маркерами,
які дають клітинам імунної системи змогу розпізнавати власні клітини організму,
не атакуючи їх як чужорідні тіла.
Два головних типи антигенів - А і В - визначають тип крові.
Але як ми маємо чотири групі крові з лише двох антигенів?
Антигени кодуються трьома алелями,
різновидами певного гену.
Алелі А і В кодують антигени А і В,
тоді як алель О не кодує жодного,
Позаяк ми успадковуємо одну копію кожного гену від наших батьків,
кожна людина має два алелі, які визначають групу крові.
Коли трапляються різні алелі,
один із них перевищує інший залежно від відповідного домінування.
Для груп крові алелі А і В є домінантними, тоді як алель О є рецесивним.
Звідси А і А дають групу крові А (ІІ), В і В дають групу крові В (ІІІ).
Коли людина успадковує різні антигени,
то за рахунок кодомінування продукуються і А, і В антигени,
з типом крові АВ (IV).
Алель О - рецесивний,
тому будь-який інший перевищуватиме його у парі з ним,
даючи в результаті групу крові А чи В.
Але якщо організм успадковує два алеля О,
то клітини крові будуть без А чи В антигенів.
Виходячи з цих взаємодій
та знаючи групи крові батьків,
поміркуймо, які групи крові матимуть діти.
Але чому група крові така важлива?
Коли йдеться про переливання крові,
знати правильну групу крові є питанням життя чи смерті.
Якщо пацієнту з типом крові А перелити кров типу В, або навпаки,
то його антитіла відкинуть ці чужорідні антигени й атакуватимуть їх,
створюючи цим тромб з перелитої крові.
Враховуючи, що люди з типом крові АВ синтезують і А, і В антигени,
вони не мають антитіл проти них, через що розпізнають їх як безпечні,
стаючи універсальними реципієнтами.
З іншої сторони,
люди з О (І) групою крові не синтезують жодних антигенів,
що робить їх універсальними донорами,
але їхня імунна система буде синтезувати антитіла,
які відкидатимуть будь-яку іншу групу крові.
На жаль, знайти донора для реципієнта є трохи важчим
через наявність додаткової антигенної системи,
зокрема Rh фактора,
названого на честь роду мавп Rhesus, в яких його вперше його було виділено.
Rh+ чи Rh- свідчить про наявність чи відсутність антигену D
в Rh системі групі крові.
І крім перешкод при переливанні крові,
Rh фактор створює певні ускладнення при вагітності.
Якщо в Rh- мами буде Rh+ дитина,
її тіло синтезуватиму Rh антитіла, які можуть проникнути через плаценту
і атакувати плід,
що призведе до стану, відомого як гемолітична хвороба новонароджених.
У деяких культурах вірять, що група крові пов'язана з особистістю людини,
проте це не підтверджено наукою.
І хоча співвідношення різних груп крові
змінюється між популяціями,
науковці точно не знають, як вони еволюціонували;
можливо як захист від хвороб крові ще з народження,
або як випадковий дрейф генів.
Під кінець, різні види мають різні набори антигенів.
І насправді, чотири групи крові, які однакові у нас з мавпами,
здаються мізерними порівняно з тринадцятьма групами крові в собак.