Egy pusztító nukleáris háborút követően,
250 évnyi mélyalvásból ébredve Lilith Iyapót
az oankali nevű idegen faj egy csoportja veszi körül.
Ezek a rendkívül fejlett lények DNS-t szeretnének cserélni
emberekkel szaporodva,
hogy mindkét faj génállománya megerősödjön és változatossá váljon.
A másik lehetőség, amit ajánlanak, hogy a teljes emberi fajt sterilizálják.
Belevesse-e magát az emberiség a biológiai ismeretlenbe,
vagy ragaszkodjon az identitásához és vesszen?
Ehhez fogható kérdések kísértenek Octavia Butler Hajnal könyvében,
amely a Xenogenezis trilógia első kötete.
Egy látnoki történetmondó, aki a feje tetejére állította a sci-fi műfajt.
Butler káprázatos világokat épített műveiben,
és olyan dilemmákat vizsgált, amelyek nem hagynak minket aludni.
1947-ben született,
Pasadenában, Kaliforniában nőtt fel, szégyenlős és zárkózott volt.
Már kicsi korában meséket talált ki,
és hamarosan papírra is vetette ezeket a jeleneteket.
Tizenkét évesen kikönyörgött az anyukájától egy írógépet,
miután elviselte a Devil Girl From Mars című abszurdan eltúlzott sci-fi filmet.
Nem nyűgözte le, amit látott,
és Butler tudta, hogy ő jobb történetet tudna írni.
Sok sci-fi történet főszereplője fehér férfi,
aki lelövi az idegeneket, vagy a barna emberek megmentője.
Butler változatos szereplőket akart írni változatos közönségnek.
Árnyalatot és mélységet adott tapasztalataik megjelenítésének.
Butler számára
a képzelet nem csak a sci-fi magvainak elültetésére szolgált,
hanem stratégiaként egy igazságtalan világ túlélésére.
Munkái gyakran veszik alapul a világ problémáit,
például a faji, nemi, osztály és képesség alapú megkülönböztetést,
és arra ösztönzik az olvasót, hogy új szemszögből vizsgálja ezeket.
Egyik közkedvelt regénye,
a Parable of the Sower
is ezt a mintát követi.
Lauren Oya Olamina történetét mondja el,
ahogy bejárja a közeljövő Kaliforniáját, amit tönkretett a vállalatok kapzsisága,
az egyenlőtlenség és a környezeti pusztítás.
Ahogy küzd a hiperempátiájával,
amely lehetővé teszi, hogy átérezze mások fájdalmát
és ritkábban a gyönyörüket,
Lauren és egy menekültcsoport nekivág egy új otthon keresésének.
Ott Lauren földmag nevű vallása szerint szeretnének élni,
amely azon az elven alapul,
hogy az embereknek alkalmazkodniuk kell egy állandóan változó világhoz.
Lauren útja valós eseményből fakad;
A 187-es Kaliforniai Indítvány, amely megkísérelte
az emberi jogok megtagadását a papírok nélküli bevándorlóktól,
de végül alkotmányellenesnek ítélték.
Butler gyakran kortárs híreket is belefoglalt írásaiba.
A Parable of the Sower 1998-as folytatásában, a Parable of Talents-ben
egy elnökjelöltről írt,
aki az amerikaiakat virtuális valósággal és elektromos nyakörvekkel irányítja.
Jelmondata: Újra naggyá tenni Amerikát.
A jövőbe látáson túl
Butlert a történelem újravizsgálása is érdekelte.
Kindred című műve például egy nőről szól,
akit többször visszarántanak a múltba
a marylandi ültetvényre, ahol az ősei rabok voltak.
Az elején megtudja, hogy a küldetése a fehér férfi életének a megmentése,
aki majd megerőszakolja a dédanyját.
Ha nem menti meg, ő maga is megszűnik létezni.
Ez a zord dilemma arra kényszeríti Danát, hogy szembenézzen a traumával,
amelyet a rabszolgaság és a szexuális erőszak okoz a fekete nőknek.
Történetei az új társadalmat építő nőkről,
történelmi viszályt legyőző időutazókról,
és a fajok közti kapcsolatépítésről
óriási hatással voltak az egyre népszerűbb afrofuturizmusra.
Ezt a kulturális mozgalmat
fekete írók és művészek indították, akiket megihletett a múlt, jelen és jövő,
és alkotásaikban egyesül a varázslat, történelem, technológia.
A Parable of the Sower Laurenje megtanulja, hogy:
"Minden, amit megérintesz, megváltozik.
Minden, ami megváltozik, megváltoztat téged is.
Az egyetlen tartós igazság a változás."