- [hang be] Szervusztok, nyelvtanbarátok!
Üdvözöllek benneteket a mai angol nyelvhasználat egyik legnehezebb terepén.
A kérdés az, hogy a „ki” (who) vagy a „kit” (whom) szót használjuk
egy mondatban vonatkozó névmásként.
Általános vélemény, hogy az aki az alanyi, az akit pedig
a tárgyas forma.
Ez azt jelenti, hogy ha valaki olyanról beszélünk,
aki csinál valamit, akkor a használt forma az aki.
Példa: a kém, aki szeretett engem.
Ellentétben azzal, akivel csinálnak valamit.
Példa: a kém, akit (whom) szerettem.
Láthatod, hogy ebben a mondatban az akit (whom) a tárgy.
És ebben a mondatban én (I) vagyok az alany,
és az engem (me) a tárgy.
És az akit (whom) a tárgy.
Kit szerettem?
Ebben a mondatban, én vagyok az, aki szeret.
Ebben a mondatban a kém az, aki szeret.
Ez az alapszabály.
Azonban nem tükrözi jól, hogy
miképp használjuk igazán
a „kit” (whom) és a „ki” (who) szavakat.
Sok esetben megengedett
a ki (who) tárgyként való használata.
Mindjárt megmutatom, hogy mire gondolok.
Emlékezni kell rá, hogy
az alapszabály egyirányú utca.
Mert a nyelv változik, és
az akit (whom) alak kiszorulóban van.
Gondoljatok bele, 50 vagy 75 év múlva talán már nem is használjuk.
Nem szomorú?
De igen, valamennyire.
Engem elszomorít, hogy a „whoso” (akárki is) névmást már senki nem használja.
Mint: akárki is (whoso) húzza ki a kardot ebből a kőből,
az Anglia királya lesz.
Így már nem beszélünk.
Elavult stílus.
Most az mondjuk, hogy akárki (whoever).
És ez így van jól.
Tudjuk, hogy az alapszabály szerint
a ki (who) az alany,
és a kit (whom) a tárgy.
Most viszont már a ki (who) is lehet tárgy.
Az viszont nem lehetséges, hogy az akit (whom) ne tárgy legyen.
Nem szabad elfelejtened,
hogy a whom (akit) használata nem bővül.
Szűkül.
A ki (who) folyamatosan átveszi a kit (whom) néhány funkcióját
Térjünk vissza a kém példájához!
Itt van tehát a négy lehetőség. Igaz?
A kém, aki (who) szeretett engem,
a kém, akit (whom) szeretett engem,
a kém, akit (who) szerettem,
és a kém, akit (whom) szerettem.
Ezek közül csak egy helytelen.
Mert az akit (whom) alanyként próbáljuk használni.
De itt, a kém, akit szerettem,
ahol a ki (who) tárgy,
a mai nyelvtanunk nem hivatalos szabályai szerint jó.
Bármelyik jó.
Az egyetlen, amelyik nem jó, az itt van.
A kém, akit (whom) szeretett engem.
Mert a nyelv csak egy irányban változik.
Abban, hogy az akit (whom) ritkábban használjuk.
A whom tehát sosem tér el az eredeti szerepétől.
A who igen.
Tehát ha legközelebb elbizonytalanodsz, hogy mi a teendő,
a kivel beszélsz (who are you talking to) esetében,
és hogy a névmás a who (ki),
vagy whom (kit) legyen,
ez inkább a stílus, mint a pontosság kérdése.
Mert mindkét változat egyformán érthető.
Igen, ha valójában nagyon pontos akarsz lenni,
az kellene mondanod, hogy „whom you are talking to”,
vagy „you are talking to whom”,
mert a whom a „to” elöljáró tárgya.
A forma a „to whom”, tehát a tárgyas formát használnánk.
Rájössz viszont, hogy amikor ebben a kérdésben ezt a két szót,
szétválasztod, a „to” hátulra kerül,
és a whom kérdőszó pedig előre,
az „m” egyszerűen kiesik.
Inkább használjuk a whom formát,
amikor közvetlenül előtte van egy elöljáró.
Más esetben viszont a forma bizonyára a „who” lesz.
Ezért mondhatjuk nyugodtan, hogy
„who are you talking to”.
Nem igazán szabályos,
de már olyan régóta használjuk, hogy teljesen elfogadott.
A „you are talking to who”
már hagyományosabb szerkezet,
ezért bizonyára a „whom” formát fogod választani.
Azt állítva, hogy a „talking to who” nem túl gyakori.
A változó szabályok ingoványában
egy nyelvtani szabályra kell mindenképpen odafigyelni.
A „whom” sosem lehet alany.
A whom szerepe a névmások használatakor
csökken, és nem nő
A who egyre inkább átveszi a whom helyét.
És mivel a who az alany,
a whom nem lép a helyébe.
A „whom” tárgyesetű névmás,
és akkor használod, amikor jónak véled.
Bármit megtanulhatsz.
David elhallgat.