Kao prvo, ja sam štreberica.
Ja sam fanatik organske hrane,
smanjenja ugljikovih tragova, robotske kirurgije,
i zaista želim graditi zeleno,
ali sam vrlo sumnjičava
prema svim tim dobro namjernim člancima,
ljudi jakih na moralnom autoritetu,
a slabih na podacima
koji mi govore kako da to učinim.
Pa moram otkriti kako to učiniti sama.
Na primjer: je li ovo zlo?
Prolila sam malo organskog jogurta
koji dolazi od sretnih samoostvarenih lokalnih krava
na svoju radnu ploču,
i zgrabila sam papirnati ubrus i želim to obrisati.
Ali smijem li koristiti papirnati ubrus? (Smijeh)
Odgovor na ovo se može naći u utjelovljenoj energiji.
To je količina energije koja ulazi
u svaki papirnati ubrus i upotrijebljenu vodu.
I svaki put kad koristim papirnati ubrus,
koristim toliko
virtualne energije i vode.
Obriši i baci.
Sad, ako to usporedim s pamučnim ubrusom
koji mogu koristiti tisuću puta,
nemam baš puno utjelovljene energije
dok ne operem taj ubrus od jogurta.
To je sada operativna energija.
Pa ako bacim svoj ubrus u perilicu,
tada sam vratila energiju i vodu
natrag u ubrus,
osim ako ne koristim učinkovitu perilicu s prednjim punjenjem,
a tada to izgleda nešto bolje.
Ali što je s recikliranim papirnatim ubrusima
koji dolaze u malim polulistovima?
Pa, sad papirnati ubrus djeluje bolje.
Tko šljivi papirnate ubruse. Idemo na spužvu.
Obrišem jogurt spužvom, stavim je pod tekuću vodu,
i imam puno manje energije i puno više vode,
osim ako ste poput mene i ostavite ručicu
u položaju „vruće“ čak i kad je otvorite,
i tada počinjete koristiti više energije,
ili još gore, pustite da teče dok nije topla
da biste isprali svoj ubrus.
I tu sve pada u vodu.
(Smijeh)
Ono što nam ovo pokazuje je
da ponekad stvari koje najmanje očekujete,
položaj u koji stavite ručicu,
ima veći utjecaj nego bilo koja od onih stvari
koje pokušavate optimizirati.
Zamislite sad nekoga uvrnutog poput mene
tko pokušava graditi kuću.
(Smijeh)
To je ono što baš sad činimo suprug i ja.
I željeli smo znati koliko zeleni bismo mogli biti.
Postoji tisuću i jedan članak
koji nam govori kako postići sve te zelene uštede.
Ti članci su jednako tako sumnjivi
govoreći nam da optimiziramo male rubne stvari,
a promašimo slona u dnevnoj sobi.
Prosječna kuća
ima oko 300 megawatt sati
utjelovljene energije u sebi.
To je energija potrebna da je izgradimo,
miijuni i milijuni papirnatih ubrusa.
Željeli smo znati koliko bolji bismo mi mogli biti.
Pa, kao i mnogi drugi,
počinjemo s kućom na placu,
i pokazat ću vam tipičnu konstrukciju na vrhu
i što činimo na dnu.
Prvo smo je demolirali.
Ovo troši energiju, ali ako je razgrađujete,
sve rastavite i koristite dijelove,
možete povratiti nešto energije.
Zatim kopamo duboku rupu
u koju ćemo staviti spremnik za prikupljanje kišnice
kako bi nam voda za vrt bila neovisna.
A zatim smo usuli veliki temelj
za pasivni solar.
Možete smanjiti utjelovljenu energiju
za oko 25 posto
koristeći pepeljasti beton.
Zatim postavljamo okvir.
Ovo je okvir, drvo,
kompozitni materijali,
i nekako je teško izvući utjelovljenu energiju iz toga,
ali to može biti održivi resurs
ako koristite drvo s certifikatom Vijeća za čuvanje šuma (F.S.C.)
Zatim smo došli do
prve stvari koja je bila iznenađujuća.
Ako na ovu kuću stavimo aluminijske prozore,
samo time bismo udvostručili potrošnju energije.
PVC je nešto malo bolji,
ali i dalje ne tako dobar kao drvo koje smo odabrali.
Zatim smo proveli vodu,
struju, grijanje, ventilaciju
i izolaciju.
Pjena iz spreja je odličan izolator, ispunjava sve pukotine,
ali je ona prilično velika utjelovljena energija.
Celuloza iz spreja ili plavi džins
je alternativa s puno manje energije.
Također smo uzeli bale sijena
kao ispunu za našu knjižnicu,
koja ima nultu utjelovljenu energiju.
Kad nastupi vrijeme za pločasti kamen,
ako koristite EcoRock, on ima oko četvrtine
utjelovljene energije u odnosu na standardni pločasti kamen.
A tada dolazite do finalizacije,
teme svih tih zelenih članaka.
I u odnosu na cijelu kuću,
završni radovi gotovo da ne prave nikakvu razliku.
Pa ipak, sve novine su koncentrirane na to.
S izuzetkom poda.
Ako stavite tepih u kuću,
na njega otpada oko desetine utjelovljene energije čitave kuće,
osim ako koristite beton ili drvo
da biste dobili puno manju utjelovljenu energiju.
Znači, dodajemo energiju završne konstrukcije, sve zbrojimo,
i izgradili smo kuću za manje od polovice
tipične utjelovljene energije za izgradnju kuće poput ove.
Ali prije nego što si previše
pljeskamo po leđima,
uložili smo 151 megawatt sati
energije u izgradnju ove kuće,
a ovdje je i prije bila kuća.
Pa se postavlja pitanje:
Kako možemo nadoknaditi tu energiju?
Pa, ako svoju energetski učinkovitu kuću promotrim kroz vrijeme,
u usporedbi sa starom, energetski neučinkovitom kućom,
nadoknadit ćemo tu energiju za nekih 6 godina.
Ipak, ja bih vjerojatno i unaprijedila svoju staru kuću
da postane malo više energetski učinkovita.
U tom slučaju,
bilo bi potrebno 20 godina da se nadoknadi ona energija.
Ali da nisam obraćala pažnju na utjelovljenu energiju,
trebalo bi nam
više od 50 godina da se energetski izjednačimo
s unaprijeđenom kućom.
Što sve ovo znači?
Na razini mojeg dijela kuće,
ovo je ekvivalent
energije koju potrošim vozeći se godinu dana,
a pet puta je više
nego da sam postala čisti vegetarijanac.
Ali moj slon u dnevnoj sobi leti.
Očito, s TED-a moram kući pješice.
Ali svi izračuni
za utjelovljenu energiju su na blogu.
I, zapamtite, stvari koje ne očekujete ponekad
donose najveće promjene.
Hvala vam. (Pljesak)