Naučil som sa veľa vecí o lietaní balónom,
špeciálne na konci týchto pretekov okolo sveta
v balónoch, ktoré som mal s Brianom Jonesom.
Keď som toto odfotil,
okno bolo zamrznuté kvôli nočnej vlhkosti.
A na druhej strane práve vychádzalo slnko.
Takže vidíte, že na druhej strane ľadu
je niečo neznáme,
niečo nepredvídateľné,
niečo dosiaľ nevídané
pre tých ľudí, ktorí sa neodvážia
prejsť cez ten ľad.
Je toľko ľudí,
ktorí radšej trpia v ľade, ktorý poznajú
ako by riskovali prejsť cez ľad
aby zistili, čo je na druhej strane.
A myslím, že práve to je jeden z hlavných problémov našej spoločnosti.
Učíme sa, možno slávne obecenstvo TEDu nie,
ale tak veľa ostatných ľudí sa učí,
že veci neznáme, pochybnosti,
otázniky sú nebezpečné.
A my musíme zmene vzdorovať.
Musíme všetko udržať pod kontrolou.
Nuž, neznáme veci sú súčasťou života.
A v tomto zmysle je lietanie na balónoch nádherná metafora.
Pretože v balóne, tak ako v živote,
ideme do nepredvídateľných smerov.
Chceme ísť nejakým smerom,
ale vetry nás ženú inam, presne tak ako v živote.
Kým bojujeme horizontálne,
proti životu, proti vetrom,
proti tomu, čo sa nám deje,
život je nočnou morou.
Ako vlastne riadime balón?
Tým, že chápeme, že atmosféra
sa skladá z viacerých rôznych vrstiev vetrov,
ktoré majú všetky rôzne smery.
Takže pochopíme, že keď chceme zmeniť svoju dráhu
v živote alebo v balóne,
musíme zmeniť nadmorskú výšku.
Zmeniť nadmorskú výšku v živote
znamená pozdvihnúť sa na inú psychologickú, filozofickú,
duchovnú úroveň.
Ale ako to spraviť?
V lietaní, alebo v živote,
ako zmeníme nadmorskú výšku?
Ako sa dostaneme od metafory
k ničomu praktickejšiemu, čo môžeme
naozaj používať každý deň?
Nuž, v balóne je to ľahké, máme záťaž.
A keď vyhodíme záťaž, začneme stúpať.
Piesok, vodu, všetko vybavenie, ktoré už nepotrebujeme.
A myslím si, že v živote by to tiež malo takto byť.
Viete, keď sa hovorí o priekopníckom prístupe,
ľudia často veria, že priekopníci
sú tí, ktorí majú nové nápady.
Nie je to tak.
Priekopníci nie sú tí s novými nápadmi,
pretože je také ľahké mať nové nápady.
Keď len na minútku zatvoríme oči, všetci sa vrátime
s množstvom nových myšlienok.
Nie, priekopník je ten,
kto sa odváži odhodiť veľké množstvo záťaže.
Návyky, istoty,
presvedčenia, výkričníky,
vzory, dogmy.
A keď sme schopní to urobiť,
čo sa stane?
Život už nie je
len jedna línia idúca jedným smerom
v jednom rozmere. Nie.
Život sa bude skladať zo všetkých možných čiar
idúcich všetkými možnými smermi
v troch dimenziách.
A pioniersky prístup to bude vždy, keď sa odvážime
preskúmavať zvislú os.
Samozrejme nie len atmosféru, keď sme v balóne,
ale v živote ako takom.
Preskúmavať túto zvislú os znamená
preskúmať všetky rôzne spôsoby ako konať,
všetky rôzne spôsoby ako sa správať, ako myslieť,
pred tým, ako nájdeme ten, ktorý ide naším želaným smerom.
Je to veľmi praktické.
Môže to byť v politike.
Môže to byť v duchovnom živote.
Môže to byť v postoji k životnému prostrediu,
vo financiách, vo vzdelávaní dnešných detí.
Skutočne verím,
že život by bol oveľa väčším dobrodružstvom,
ak by sa nám podarilo mať politiku
bez tej priepasti medzi pravým a ľavým krídlom.
Pretože by sme sa zbavili týchto politických dogiem.
Skutočne verím, že by sme mohli lepšie chrániť životné prostredie,
ak by sme sa zbavili -- ak by sme vyhodili
ten fundamentalizmus, ktorý niektorí "zelení" preukazovali v minulosti.
A že by sme mohli mať oveľa vyššie duchovné ciele,
ak by sme sa zbavili náboženských dogiem.
Vyhodili by sme to, ako záťaž, aby sme zmenili smer.
Nuž, toto sú v podstate veci, v ktoré som tak dlho veril.
Ale musel som obletieť celý svet v balóne,
aby ma pozvali rozprávať o tom.
(Smiech)
(Potlesk)
Je jasné, že nie je jednoduché rozhodnúť sa, ktorú záťaž vyhodiť
a v akej výške zostať. Niekedy potrebujeme
priateľov, rodinných príslušníkov alebo psychiatra.
No, v balónoch potrebujeme meteorológov,
tých, ktorí prepočítavajú smer každej veternej vrstvy
vo svojej nadmorskej výške, aby pomohli tým, čo letia v balóne.
Ale niekedy je to veľmi paradoxné.
Keď sme spolu s Brianom Jonesom leteli okolo sveta,
prikázal nám jedného dňa meteorológ,
aby sme leteli nízko a veľmi pomaly.
A keď sme to spočítali, pomysleli sme si, že takouto rýchlosťou
to okolo sveta nepôjde.
Takže sme neposlúchli. Leteli sme oveľa vyššie a dvojnásobnou rýchlosťou.
A bol som taký hrdý, že som našiel ten prúd vetra,
že som zavolal meteorológovi
a povedal som: "Hej, nemyslíte si, že sme my tu hore dobrí piloti?
Letíme dvakrát tak rýchlo ako ste predpovedali."
A on mi povedal: "Nerobte to! Okamžite choďte nižšie,
aby ste spomalili!"
A ja som sa začal hádať. Povedal som: "To neurobím.
Nemáme dosť plynu na taký pomalý let."
A on mi povedal: "Áno, ale kvôli tej tlakovej níži, čo mate na ľavo,
ak poletíte príliš rýchlo, tak za pár hodín
sa zabočíte vľavo a skončíte na severnom póle."
(Smiech)
A potom sa ma spýtal --
a na toto nezabudnem nikdy v živote --
len sa ma spýtal: "Ste tam dobrí piloti.
Čo naozaj chcete? Chcete ísť veľmi rýchlo
zlým smerom, alebo pomaly dobrým smerom?"
(Smiech)
(Potlesk)
A presne preto potrebujete meteorológov.
Preto potrebujete ľudí, ktorí vidia veci s dlhodobej perspektívy.
A to je presne to, čo nerobíme
v našich dnešných politických víziách,
v politických vládach.
Spotrebovávame, ako iste viete,
toľko veľa energie,
a neuvedomujeme si, že taký neudržateľný
spôsob života nemôže trvať dlho.
Nakoniec sme sa rozhodli klesnúť.
Spomalili sme. A prežili sme chvíle strachu,
pretože sme netušili, ako také malé množstvo plynu,
čo sme mali v balóne,
nám dovolí prejsť 45 000 kilometrov.
Ale očakávalo sa, že budeme pochybovať, že sa budeme báť.
A tu vlastne celé to dobrodružstvo začalo.
Keď sme leteli ponad Saharu a Indiu,
bola to pekná dovolenka.
Kedykoľvek sme mohli pristáť a letieť lietadlom domov.
Ale uprostred Tichého oceána,
keď vetry nie sú priaznivé a vy nemôžete pristáť,
sa vrátiť nedá.
Prichádza kríza.
To je chvíľa, keď sa musíte zobudiť
z automatického spôsobu myslenia.
To je chvíľa, keď musíte zmobilizovať
svoj vnútorný potenciál,
svoju kreativitu.
Vtedy vyhodíte všetku záťaž,
všetky istoty,
aby ste sa prispôsobili novej situácii.
A my sme úplne zmenili náš letový plán.
Úplne sme zmenili našu stratégiu.
A po 20 dňoch sme úspešne pristáli v Egypte.
A tento obrázok vám neukazujem,
aby ste videli, akí šťastní sme boli.
Je to preto, aby ste videlo, koľko plynu nám zostalo
v posledných fľašiach.
Vzlietli sme s 3.7 tonami tekutého propánu.
Pristáli sme s 40 kilami.
Keď som to videl, dal som sám sebe sľub.
Dal som sľub, že keď budem nabudúce letieť okolo sveta,
bude to bez paliva,
nezávisle od fosílnych energií,
aby sme boli v bezpečí.
Aby nás neohrozoval ukazateľ hladiny paliva.
Netušil som, ako by to bolo možné.
Bol to môj sen a chcel som to dokázať.
A keď bola oficiálne predstavená kabína môjho balóna
v Múzeu vesmíru a lietania vo Washingtone,
spolu s lietadlom Charlesa Lindbergha,
a Apollom 11, s letcom bratov Wrightovcov,
so 61-kou Chucka Yeagera,
skoro som ani nerozmýšľal.
Myslel som si, nuž, to 20-te storočie bolo úžasné.
Všetky tieto veci mohli vzniknúť.
Ale v budúcnosti to už nebude možné.
Chce to priveľa energie. Stojí to príliš mnoho.
Bude to zakázané,
pretože budeme musieť šetriť prírodné zdroje
už za pár desaťročí.
Takže ako zachránime
tento priekopnícky prístup
s niečím, čo bude nezávislé na fosílnych palivách?
A zhruba vtedy sa projekt "Solar Impulse"
naozaj začal
formovať v mojej hlave.
A myslím si, že je to pekná metafora
aj v 21. storočí.
Priekopnícky prístup by mal pokračovať, ale na inej úrovni.
Nie dobyť planétu či vesmír,
už nie, to sme už dokázali,
radšej zlepšiť kvalitu nášho života.
Ako môžeme prejsť cez ľad istoty,
aby sme mohli dokázať to najneuveriteľnejšie?
To, čo je dnes celkom nemožné --
zbaviť sa závislosti od fosílnych palív.
Ak poviete ľuďom, že nechceme byť závislí
od fosílnych palív v tomto svete,
ľudia sa vám vysmejú, inak to bude iba tu,
kde pozývajú bláznov rozprávať.
(Smiech)
Takže tá myšlienka je obletieť svet
v lietadle na solárny pohon,
bez použitia akéhokoľvek paliva,
aby nikto v budúcnosti nemohol povedať,
že sa to nedá urobiť
s autami, s vykurovaním,
s počítačmi, a tak ďalej...
Veď lietadlá na solárny pohon nie sú novinkou.
Lietali už v minulosti, ale bez schopnosti
udržať energiu, bez batérií.
Čo znamená, že ukázali skôr obmedzenia
obnoviteľných zdrojov energie
ako ich potenciál.
Ak chceme ukázať ich potenciál,
musíme letieť deň a noc.
To znamená nabiť batérie počas letu,
aby sme ich mohli použiť v noci
a mohli letieť aj ďalší deň.
Už sa to podarilo, na malých modeloch lietadiel
na diaľkové ovládanie, bez pilotov.
Ale stala sa z toho iba historka,
pretože ľudia si to nemajú s čím spojiť.
Myslím, že potrebujete pilota z toho lietadla,
ktorý môže prednášať na univerzitách,
rozprávať sa so študentmi,
rozprávať sa s politikmi počas letu
a spraviť z toho ľudské dobrodružstvo.
Na to, bohužiaľ,
už rozpätie krídel 4 metre nestačí.
Potrebujete rozpätie 64 metrov.
64 metrov, aby ste uniesli jedného pilota, batérie
a leteli dostatočne pomaly s aerodynamickou efektivitou.
Prečo toľko? Pretože palivo sa nahrádza ťažko.
To je isté.
A so 200 štvorcovými metrami slnečnej energie na lietadle
dokážeme vyprodukovať rovnakú energiu
ako 200 malých žiaroviek.
To je asi vianočný stromček, veľký vianočný strom.
Takže otázka znie, ako preniesť pilota okolo sveta
v lietadle, ktoré spotrebováva
rovnaké množstvo energie ako veľký vianočný stromček?
Ľudia by vám povedali, že je to nemožné,
a práve preto sa to pokúšame dokázať.
S mojim kolegom Andre Borschbergom sme zahájili projekt
už pred šiestimi rokmi.
Dnes máme v tíme 70 pracujúcich ľudí.
Prešli sme fázami simulácií, dizajnu,
výpočtov, príprav konštrukcie
na prvom prototype.
To sme dosiahli za dva roky práce.
Kokpit, vrtuľa, motor.
Tu je len trup, je tak ľahký.
Nie je navrhnutý umelcom, ale mohlo by byť.
50 kíl na celý trup.
O pár kíl viac kvôli konštrukcii krídel.
Toto je kompletná konštrukcia lietadla.
Predviedli sme ho svetu pred mesiacom.
Nedokážete si predstaviť, aké to je
pre tím, ktorý na ňom pracoval 6 rokov
ukázať, že to nie je len sen a predstava.
Je to naozajstné lietadlo.
Naozajstné lietadlo, ktoré sme mohli prezentovať.
A aký je teraz cieľ?
Cieľom je vzlietnuť,
urobiť prvý test koncom tohto roka,
ale hlavne na budúci rok, na jar alebo v lete,
vzlietnuť, vlastnou silou,
bez dodatočnej pomoci, bez rozťahovania,
vystúpiť do výšky 9 000 metrov,
popri tom nabijeme batérie,
pobežia motory, a keď sa dostaneme do najvyššej výšky,
pomaly príde noc.
A už bude iba jediný cieľ, naozaj iba jediný:
dosiahnuť východ slnka skôr, ako sa vybijú batérie.
(Smiech)
A toto je krásnym symbolom nášho sveta.
Ak bude lietadlo príliš ťažké,
ak bude pilot plytvať energiou,
nikdy sa nám nepodarí prekonať noc.
A v tomto svete, ak budeme aj naďalej ničiť,
plytvať energetické zdroje,
ak budeme stále stavať veci, ktoré spotrebovávajú toľko energie,
že väčšina spoločností teraz bankrotuje,
je jasné, že sa nám nepodarí predať planétu ďalšej generácii
bez väčšieho problému.
Vidíte teda, že toto lietadlo je viac ako len symbol.
Nemyslím si, že bude prenášať stovky ľudí
už za pár rokov.
Ale keď Lindbergh preletel Atlantik,
zaťaženie lietadla tiež stačilo
len pre pilota a nejaké palivo.
A o 20 rokov neskôr boli stovky ľudí
v každom lietadle križujúcom Atlantik.
Takže my musíme začať
a ísť príkladom.
Niečo podobné ako na tomto obrázku.
Toto je maľba od Magritta
z múzea v Holandsku, ktorú tak milujem.
Je to fajka, a pri nej je napísané: "Toto nie je fajka."
Toto nie je lietadlo.
Toto je symbol toho, čo môžeme dokázať,
keď veríme v nemožné,
keď máme tím,
keď máme priekopnícky prístup
a špeciálne, keď pochopíme,
že všetky istoty, ktoré máme
by sme mali odhodiť.
Čo ma však veľmi teší je,
že na začiatku som si myslel, že budeme musieť preletieť
okolo sveta bez akéhokoľvek paliva,
aby bolo naše posolstvo pochopené.
Ba čo viac, sme pozývaní spolu s Andrem okolo sveta,
aby sme rozprávali o tomto projekte, o jeho symbolike,
pozvaní politikmi, komisiami pre energetiku,
aby sme ukázali, že už to viac
nie je úplne bláznivé
rozmýšľať o zbavení sa závislosti
od fosílnych palív.
Takže pomocou prejavov, ako je tento dnešný,
pomocnou rozhovorov, stretnutí,
naším cieľom je dostať do tímu toľko ľudí, koľko sa dá.
Úspech nepríde,
ak budeme "len"
lietať okolo sveta v lietadle na slnečný pohon.
Nie, úspech príde,
ak bude dostatok ľudí motivovaných,
robiť presne to isté v každodennom živote,
šetriť energiou, používať obnoviteľné zdroje.
A to je možné. Veď s technológiami, ktoré sú dnes dostupné
môžeme ušetriť od 30 do 50 percent
energie krajín v Európe
a druhú polovicu môžeme nahradiť obnoviteľnými zdrojmi.
25 až 30 percent zostane pre ropu,
zemný plyn, uhlie, jadrovú alebo nejakú inú energiu.
To je prijateľné.
Práve pre toto všetci ľudia, ktorí veria
v túto myšlienku
sú vítaní pridať sa do tímu.
Môžete ísť na SolarImpulse.com, zapísať sa,
aby ste boli informovaní o tom, čo robíme.
A čo by bolo ešte lepšie, dávať rady,
dávať svoje komentáre a rozširovať povedomie,
že ak je to možné vo vzduchu,
určite je to možné aj na zemi.
A tak vždy, keď v budúcnosti narazíme na ľad,
musíme si uvedomiť, že život bude úžasný
a úspech bude jedinečný,
ak sa odvážime prekonať náš strach z ľadu,
ísť cez prekážky,
prejsť celým problémom, aby sme videli, čo sa nachádza na druhej strane.
Takže, ako vidíte, toto je to, čo robíme na našej strane.
Každý má svoj vlastný cieľ, svoje vlastné sny,
svoje vlastné predstavy.
Otázka, z ktorou vás dnes opustím je,
čo je vlastne tou záťažou,
ktorú by ste chceli vyhodiť cez palubu?
V akej nadmorskej výške
by ste vo svojom živote radi leteli,
aby ste dosiahli úspech, ktorý si prajete,
aby ste sa dostali k veci, ktorá k vám patrí
spolu s potenciálom, ktorý máte,
k veci, ktorú dokážete uskutočniť?
Pretože najľahšie obnoviteľný zdroj energie, aký máme
je náš vlastný potenciál a naša vlastná vášeň.
Tak, poďme do toho a želám vám výborné dobrodružstvo
na krídlach budúcnosti. Ďakujem.
(Potlesk)