מי משלושת האנשים האלה עושה משהו מסוכן?
האם זה האדם שנוטל את התרופה לכולסטרול עם מיץ אשכוליות?
זו שנוטלת משככי כאבים אצטמינופן
לקרסול כואב לפני שהיא יוצאת לשתות?
או זה שעל תרופה מדללת דם
ונוטל אספרין לכאב הראש?
למעשה, כולם.
כל אחד מהם יצר בשוגג אינטראקציה תרופתית שיכולה, במקרים קיצוניים,
להוביל לאי ספיקת כליות; פגיעת כבד;
או דימום פנימי.
אינטראקציות בין תרופות מתרחשות
כאשר השילוב של תרופה עם חומר אחר
גורמת לתופעות שונות מאשר של כל אחד מהם בנפרד.
מזונות, תוספים צמחיים, תרופות חוקיות וחומרים לא חוקיים
עלולים לגרום לאינטראקציות בין תרופות.
רוב האינטראקציות התרופתיות מתחלקות לשתי קטגוריות.
חלקן מתרחשות כאשר שני חומרים משפיעים זה על זה באופן ישיר.
במקרים אחרים, החומר משפיע על האופן בו הגוף מעבד חומר אחר,
כמו איך הוא נספג, משפיע על חילוף החומרים או מועבר סביב הגוף.
למדללי דם ולאספירין, לדוגמה,
יש השפעות דומות שהופכות למסוכנות בשילוב.
שניהם מונעים מקרישים להיווצר --
מדללי דם על ידי מניעת היווצרות גורמי קרישה
שמחזיקים קרישים ביחד,
ואספירין על ידי מניעת הצטברות של תאי דם אדומים
שהופכים לקרישים.
בנפרד, ההשפעות שלהם בדרך כלל בטוחות,
אבל אם לוקחים אותן יחד, הן מונעות הקרשות דם ברמה מסוכנת,
מה שיכול לגרום לדימום פנימי.
בעוד מדללי דם ואספירין בדרך כלל לא מזיקים
כשלוקחים אותם בנפרד,
אינטראקציות בהן חומר אחד מגביר את ההשפעה של אחר
יכולות גם להתרחש בין סמים שמזיקים בנפרד.
קוקאין והרואין שניהם מסוכנים,
והסיכון של התרכובות האלו גדל כששני הסמים משולבים --
אפילו שזה מרגיש כאילו ההשפעות ההתנהגותיות שלהם מבטלים אחד את השני.
קוקאין ממריץ, והרבה מההשפעות שלו, כמו האצת קצב הלב,
גורמים לגוף לצרוך יותר חמצן.
אבל הרואין, מדכא, מאיט את הנשימה --
מפחית את אספקת החמצן של הגוף ממש כשהוא צריך יותר.
הצרוף הזה מעמיס על האברים ויכול לגרום לכשל נשימתי ומוות.
האינטראקציה בין מיץ האשכוליות לבין תרופות מסוימות
בקבוצת התרופות מפחיתי הכולסטרול שנקראות סטטינים,
קשורה למטבוליזם של התרופות.
הכבד מייצר אנזימים, מולקולות שמאפשרות את ההתפרקות של חומרים
שנכנסים לגוף.
אנזימים יכולים גם להפעיל תרופות,
על ידי פירוקן למרכיבים הרפואיים שלהם
ממולקולות יותר מורכבות, וגם לכבות אותם,
על ידי פירוק תרכובת מזיקות למטבוליטים לא מזיקים.
יש הרבה הרבה סוגים של אנזימים שונים,
לכל אחד יש אתר קשירה שמתאים למולקולה ספציפית.
אשכולית נקשרת לאותם אנזימים כמו סטטינים,
מה שגורם לכך שפחות אנזימים יהיו זמינים לפרק את הסטטינים.
אז שילוב של שניהם משמעו שריכוז גבוה יותר של התרופה
נשאר במחזור הדם לתקופת זמן ארוכה יותר,
ויכול לגרום פוטנציאלית לכשל בכליות.
אלכוהול גם הוא יכול לשנות את הפעולה של אנזימים שמפרקים אצטמינופן,
הרכיב הפעיל במשככי כאבים כמו טיילנול ופרצטמול.
כשמישהו לוקח אצטמינופן, חלק ממנו מומר לחומרים רעילים.
במינון המומלץ,
אין בדרך כלל מספיק מתוצרי הלוואי של הרעלן הזה כדי להזיק.
אבל שתיה מוגזמת יכולה לשנות את פעילות האנזים
כך שיותר מתוצרי הלוואי האלה מיוצרים,
ופוטנציאלית גורמים לנזק לכבד
אפילו עם מנות בטוחות בדך כלל של אצטמינופן.
בינתיים, התרופה הצמחית יבלת סיינט ג'ון מגבירה את הייצור
של אנזימים מסויימים בכבד.
זה אומר שהתרופות שהאנזים הזה אחראי לפרק
עוברים חילוף חומרים מהיר יותר --
לפעמים מהיר מדי, לפני שהם יכולים להפעיל את ההשפעות הרפואיות שלהם.
למרות המספר המסחרר של אינטראקציות אפשריות,
רוב פעולות הגומלין של תרופות נפוצות ידועות.
והתפתחויות חדשות במדע עוזרות לקיים מעקב יעיל
על פעולות גומלין בין תרופות, יותר מאי פעם.
כמה חוקרים מפתחים תוכנות בינה מלאכותית שיכולות לחזות תופעות לוואי
של פעולות גומלין בין תרופות לפני שהן מתרחשות,
תוך שימוש במידע על פני השטח על אינטראקציות של חלבון בתוך הגוף.
לתרופות החדשות שבפיתוח כל הזמן,
מחשבי על משמשים לזיהוי אינטראקציות אפשריות
בזמן שהתרופות האלו עדיין בפיתוח.