Pytagorejský filozof Platón záhadne naznačil,
že existuje zlatý kľúč,
ktorý zjednocuje všetky tajomstvá vesmíru.
Je to tento zlatý kľúč, ku ktorému sa časom opäť vrátime,
počas nášho skúmania.
Zlatý kľúč je inteligenciou Logosu,
prameňom prvotného Om.
Dalo by sa povedať, že je to myseľ Boha.
S našimi obmedzenými zmyslami pozorujeme len vonkajší
prejav skrytých mechanizmov vlastnej podobnosti.
Zdroj tejto božskej symetrie je najväčšou záhadou našej existencie.
Mnoho veľkých mysliteľov histórie, ako napríklad Pytagoras, Keppler,
Leonardo da Vinci, Tesla a Einstein, došli až po prah tejto záhady.
Einstein povedal: 'Najkrajšia vec, akú môžeme okúsiť, je tajomno.
Je to zdroj všetkého skutočného umenia a vedy.
Ten, pre koho je tento pocit neznámym,
kto sa už nedokáže zastaviť a pozerať v nemom úžase,
je ako mŕtvy. Má zatvorené oči.
Sme ako malé dieťa,
ktoré vstúpilo do obrovskej knižnice naplnenej knihami v rôznych jazykoch.
Dieťa vie, že niekto tie knihy musel napísať.
Nevie ale ako.
Nerozumie jazykom, v ktorých sú napísané.
Dieťa matne tuší tajomný poriadok v usporiadaní kníh,
ale nerozumie tomu.
Toto je, podľa mňa, postoj aj tej najinteligentnejšej
ľudskej bytosti voči Bohu.
Pozorujeme, ako je vesmír úžasne zostavený a dodržiava určité zákony.
Naše obmedzené mysle nedokážu pochopiť tú tajomnú silu, ktorá hýbe konšteláciami.'
Každý vedec, ktorý nazerá hlboko do vesmíru,
a každý mystik, ktorý nazerá hlboko do vlastného vnútra,
sa nakoniec ocitnú tvárou v tvár rovnakej veci:
Prvotnej špirále.
Tisícky rokov pred vytvorením starovekého observatória v Stonehenge,
bola špirála dominantným symbolom na Zemi.
Staroveké špirály sa dajú nájsť vo všetkých častiach sveta.
Tisícky špirál ako tieto sa dajú nájsť v celej Európe,
v Novom Mexiku, v Utahu, v Austrálii, v Číne, v Rusku.
Prakticky v každej domorodej kultúre na Zemi.
Staroveké špirály symbolizujú vývoj, rozpínanie a kozmickú energiu zakotvenú v Slnku
a v nebesiach.
Tvar špirály odzrkadľuje makrokozmos rozvíjajúceho sa vesmíru.
V domorodých tradíciach bola špirála energetickým zdrojom, prvotnou Matkou.
Neolitické špirály v Newgrange v Írsku sa datujú do doby pred päťtisíc rokmi.
Sú o päťsto rokov staršie než pyramídy v Gíze
a pre moderných výskumníkov sú rovnako záhadné.
Špirála siaha späť do doby, keď boli ľudia viac
spojený so Zemou - s cyklami a špirálami prírody.
Do časov, keď sa ľudia menej stotožňovali s myšlienkami.
Špirála je to, čo vnímame ako krútiaci moment vesmíru.
Prana, alebo tvorivá sila, víri Akashu do kontinua pevných foriem.
Bola nájdená na všetkých úrovniach makrokozmu a mikrokozmu,
od špirálovitých galaxií,
cez klimatické systémy,
vodu vo vašej vani,
vaše DNA
až po priamy zážitok vašej vlastnej energie.
Prvotná špirála nie je len pojem,
ale to, čo robí všetky situácie a nápady možnými.
V celej prírode sa nachádzajú rôzne typy špirál a špirálok.
Slimáky.
Morské koraly.
Pavučiny.
Skameneliny.
Chvosty morských koníkov.
A lastúry.
Mnoho špirál vyskytujúcich sa v prírode je logaritmických
alebo rastových.
Pohybom smerom od stredu špirály sa jej časti stávajú exponenciálne väčšími.
Rovnako ako sieť drahokamov Indry, logaritmické špirály sú sebe podobné
alebo holografické, takže znaky každej časti sa
odrážajú v celku.
Pred 2400 rokmi v starovekom Grécku Platón považoval súvislé
geometrické proporcie za najsilnejšiu kozmickú väzbu.
Zlatý rez, alebo božský rez, bol najväčšou záhadou prírody.
Zlatý rez sa dá vyjadriť tak,
že pomer A + B k A je rovnaký ako pomer A k B.
Podľa Platóna je duša sveta spojená do harmonického súzvuku.
Rovnaký päťuholníkový vzor, aký existuje v morskej hviezdici
alebo v plátku okry, sa dá vidieť aj v trajektórií
planéty Venuše na nočnej oblohe pozorovanej po dobu osem rokov.
Zrozumiteľný svet foriem hore a viditeľný svet materiálnych
objektov dole skrz tento princíp geometrickej vlastnej podobnosti.
Od sebe podobných špirálových vzorov na romanesco brokolici
až po ramená galaxií, sú logaritmické špirály všadeprítomným a
typickým vzorom.
Naša galaxia Mliečna cesta má niekoľko špirálových ramien, ktoré sú logaritmickými
špirálami so sklonom okolo 12 stupňov.
Čím väčší sklon špirály, tým tesnejšie zatočenie.
Keď na zrýchlenom videu pozorujete rásť rastlinu, vidíte ju
tancovať v špirále života.
Zlatá špirála je logaritmická špirála, ktorá rastie dovonka
pomocou Zlatého rezu.
Zlatý rez je zvláštnym matematickým vzťahom,
ktorý sa znova a znova objavuje v prírode.
Pozorovateľné vzory sa pridŕžajú Fibonacciho rady
alebo Fibonacciho postupnosti.
Fibonacciho postupnosť hovorí, že každé číslo je súčtom dvoch predchádzajúcich čísel.
Nemecký matematik a astronóm Keppler zistil, že sebe podobné
špirálové vzory sú pozorovateľné v spôsobe, akým sú usporiadané listy na stonke rastliny.
Alebo v usporiadaní kvetov a korunných lupienkov .
Leonardo da Vinci odpozoroval, že rozostavenie listov
bolo často práve v špirálových vzoroch.
Tieto vzory sa nazývajú 'fylotaxia',
alebo striedavé postavenie listov.
Fylotaxia sa dá pozorovať aj v samoorganizujúcich sa
DNA nukleotidoch
a vo všetkom od rodokmeňov množiacich sa králikov,
cez borovicové šišky,
kaktusy,
až po snehové vločky
a jednoduché organizmy ako rozsievky.
Rozsievky sú jedným z najbežnejších typov fytoplanktónu;
jednoduché jednobunkové organizmy, ktoré poskytujú potravu pre bezpočet druhov
v celom potravinovom reťazci.
Ako dobre musíte ovládať matematiku, aby ste mohli byť slnečnicou alebo včelou?
Príroda sa neradí s katedrou fyziky, aby mohla vyrásť brokolica.
Štruktúry v prírode sa tvoria automaticky.
Vedci v oblasti nanotechnológií používajú termín samozostavovanie
na popísanie toho, ako sú sformované komplexy, aké sú napríklad
v počiatočnej šesťuholníkovej fáze utvárania DNA.
V nanotechnologickom inžinierstve sú uhlíkové nanorúrky
zložené z podobne usporiadaných látok.
Príroda používa tento typ geometrie znova a znova, bez námahy.
Automaticky. Bez kalkulačky.
Príroda je precízna a veľmi efektívna.
Podľa slávneho architekta a spisovateľa Buckminstera Fullera,
sú tieto vzory funkciou časopriestoru.
DNA a včelie plásty majú tvar, aký majú, z rovnakého dôvodu, pre ktorý je bublina okrúhla.
Je to najefektívnejší tvar, keďže vyžaduje najmenšie množstvo energie.
Sám priestor má tvár a umožňuje len niektoré usporiadania hmoty,
vždy s ohľadom na to, čo je najefektívnejšie.
Tieto vzory sú najmocnejším a najefektívnejším spôsobom ako vybudovať
architektonické konštrukcie ako napríklad geodetické kopuly.
Logaritmické špirálové vzory umožňujú rastlinám maximálne vystavenie sa
kvôli opeleniu, maximálne vystavenie sa pre slnečné svetlo a dážď
a umožňujú im efektívne stáčať vodu do koreňov.
Dravé vtáky využívajú logaritmické špirály pri stopovaní svojej ďalšej potravy
Lietanie v špirále je najefektívnejším spôsobom lovu.
Niečia schopnosť vidieť špirálu života ako roztancováva Akashu do materiálnej formy
je spojená so schopnosťou vidieť krásu a symetriu v prírode.
Básnik William Blake povedal: 'Rastlinný vesmír sa otvára ako kvet
zo stredu Zeme, v ktorom je večnosť.
Rozpína sa z hviezd k pozemskej škrupine
a tam opäť stretáva večnosť vnútri aj zvonku.'
Štúdium prírodných vzorov nie je na západe veľmi
bežné, ale v starovekej Číne bola táto veda známa ako 'Li'.
Li odráža dynamický systém a vzory prírody.
Ale vzorom nie je myslené niečo nehybné,
stuhnuté alebo nemenné, ako mozaika.
Je to dynamický vzor stelesnený vo všetkom živom.
Žilnatiny listov, zafarbenie korytnačky
a žilkované vzory na kameňoch, to šetko sú prejavy tajomného
jazyka a umenia prírody.
Labyrint je jedným z mnohých vzorov Li.
Nachádza sa v koralových štruktúrach,
v hubách ako smrčok jedlý,
v kapuste
a v ľudskom mozgu.
Bunkový vzor je ďalším bežným vzorom v prírode.
Existuje nespočetné množstvo rôznych bunkových štruktúr,
ale všetky majú podobnú usporiadanosť definovanú ich účelom a funkciou.
Je ľahké byť uchvátený neustálou hrou foriem,
ale najzaujímavejšie je, že určité typické formy
sa zdajú byť votkané do tkaniny celej prírody.
Rozvetvený vzor je ďalším Li vzorom, alebo typickým vzorom,
ktorý sa dá pozorovať na všetkých úrovniach a vo všetkých škálach fraktálov.
Ako príklad použime tento úžasný obrázok simulácie superpočítača,
známy ako 'Millennium run',
znázorňujúci rozloženie tmavej hmoty v lokálnom vesmíre.
Bol vytvorený Spoločnosťou Maxa Plancka v Nemecku.
Tmavá hmota je to, čo sme v minulosti považovali za prázdny priestor.
Je to ako neviditeľný nervový systém, tiahnuci naprieč vesmírom.
Vesmír je doslova ako obrovský mozog.
Neustále premýšľa, využívajúc typ tmavej, alebo skrytej energie,
ktorý veda ešte len začína chápať.
Prostredníctvom tejto obrovskej siete sa pohybuje nesmierna energia,
poskytujúca hybnosť k expanzií a rastu vesmíru.
Pri zabezpečení správnych podmienok vytvára príroda rozvetvené vzory automaticky.
Príroda je ako stroj, ktorý vytvára umenie, alebo motor vytvárajúci krásu.
Toto je použitie elektriny na rast vetvičiek z kryštálov striebra.
Nahrávka je zrýchlená, keďže rastú niekoľko hodín.
Kryštály sa formujú na hliníkovej katóde, keďže sa z roztoku dusičnanu strieborného
elektrolyticky vylučujú ióny.
Útvar sa formuje úplne sám.
Pozeráte sa na umelecké dielo vytvorené samotnou prírodou.
Johann Wolfgang Goethe povedal:
'Krása je manifestáciou tajomných prírodných zákonov,
ktoré by inak pred nami navždy zostali skryté.'
V tomto zmysle je všetko v prírode živé a samoorganizujúce sa.
Ak sa použije vyššie napätie, fraktálne vetvenie sa sa stane ešte zreteľnejším.
Toto sa deje v reálnom čase.
Vzory a štruktúry podobné stromom sa dajú nájsť aj v ľudskom tele.
Sú to, pochopiteľne, nervové systémy,
ktoré pozná aj západná medicína.
Ale v čínskej, ajurvédskej a tibetskej medicíne
sú energetické meridiány základným prvkom pre pochopenie toho, ako telo funguje.
'Nadis', alebo energetické meridiány, vytvárajú stromovité štruktúry.
Posmrtná pitva síce neodkryje čakry alebo nadis,
ale to neznamená, že neexistujú.
Musíte zušľachtiť spôsob, akým sa pozeráte.
Najprv sa musíte naučiť stíšiť svoju myseľ.
Až potom budete môcť tieto veci v sebe pozorovať.
V elektrine platí, že čím menej odporu je v drôtiku,
tým ľahšie ním môže prechádzať energia.
Keď si pomocou meditácie pestujete kľudnú myseľ,
vytvára to bezodporový stav vo vašom tele.
Prána, alebo čchi, alebo vnútorná energia, je jednoducho vašou vnútornou živosťou.
Tým, čo cítite, keď zavediete vaše vedomie do vášho tela.
Jemné spojnice vo vašom tele, cez ktoré prechádza Prána, takzvané nádí,
sa stávajú schopnými prepravovať viac a viac pránickej energie cez čakry.
Toto rozvetvenie sa stáva silnejším, čm viac ho používate a dovoľujete energií, aby prúdila.
Kdekoľvek je umiestnené vedomie, čchi alebo energia začína prúdiť
a fyzické prepojenia rozkvitať.
Vnútri mozgu a nervového systému sú vďaka opakovaniu
vetviace sa telesné vzory pevnými.
Neustálym smerovaním vašej pozornosti dovnútra
a znižovaním odporu voči pocitom zistíte,
že vaša energetická kapacita narastá.
V taoisme predstavuje symbol jin a jang prelínanie
špirálových síl v prírode.
Jin a jang nie sú dva, ani jeden.
Staroveký pojem 'hara' je znázorňovaný pomocou
jin a jang, alebo špirálového víru.
Je to energetické centrum nachádzajúce sa v bruchu pod pupkom.
'Hara' doslova znamená more, alebo oceán, alebo energia.
V Číne je hara nazývaná spodný dan t'ian.
V rôznych formách ázijských bojových umení,
je bojovník so silnou harou považovaný za nezastaviteľného.
V samurajskej tradícií bolo jednou z foriem rituálnej samovraždy
alebo seppuku hara kiri, často nesprávne vyslovované ako 'hery kery'.
Znamená to prebodnúť niekoho haru prerezaním
čchi alebo energetického kanálu.
Pohyb z tohoto centra vytvára ladný pohyb,
ktorý sa dá vidieť nielen v bojových umeniach,
ale aj u hráčov golfu,
brušných tanečníc
a krúžiacich dervišov.
Je to pestovanie jedného miesta,
disciplinovaného vedomie, ktoré je esenciou hary;
pokoj v oku hurikánu.
Je to inštinkt v spojení s energetickým zdrojom.
Osoba s dobrou harou je napojená na Zem
a intuitívnu múdrosť, ktorá spája všetky bytosti.
Premýšľať vašim bruchom, 'hara de kanganasaii',
znamená preniknúť do vašej vnútornej múdrosti.
Starobylý kmeň austrálskych Aborigéncov sa sústredil na rovnaké miesto,
priamo pod pupkom - tam, kde leží zvinutý motúz od veľkého dúhového hada.
Opäť raz zobrazenie evolučnej energie v ľudstve.
Nie je náhodou, že je to práve v hare, kde vzniká nový život.
Črevný nervový systém,
niekedy označovaný ako 'mozog brucha',
je schopný udržiavať komplexné ložisko prepojení,
podobných tým v mozgu, s jeh vlastnými neurónmi a neurotransmitermi.
Môže konať samostatne, s vlastnou inteligenciou.
Dalo by sa povedať, že 'mozog brucha' je fraktálovou verziou mozgu v hlave,
alebo možno že mozog v hlave je fraktálovou verziou 'mozgu brucha'.
Zdravý medveď má silnú haru.
Keď medveď vie, kde nájsť byliny ako potravu,
znamená to, že nasleduje pohyb čchi cez jeho zmysly
sústredené v hare, alebo bruchu.
Toto je medvedie prepojenie so snovou lóžou - miestom z domorodých tradícií,
odkiaľ pochádza všetko poznanie; so špirálou života.
Ale ako vedeli ľudia v staroveku o špirále, ak moderná veda
len začína rozoznávať jej význam?
Opýtajte sa včiel, pretože tie nezabudli, ako milovať.
Včely majú ako časť symbiotického systému, ktorý napomáha kráse a diverzite prekvitať,
špeciálne prepojenie so zdrojom.
Sú mostom medzi makrokozmom a mikrokozmom.
Existuje jedno srdce, ktoré ich všetky spája, myseľ úľa, ak chcete.
Rovnako ako mozog, aj úľ vysiela do sveta svoje sny,
aby sa prejavili.
Veľa tvorov v prírode vie, ako konať zosúladene,
pohybovať sa s jednou dušou, jedným smerom.
Ale nie všetky prinášajú úžitok ostatným druhom okolo nich.
Napríklad kobylky zničia všetko, čo im stojí v ceste.
Kobylky nemajú inú možnosť, len sa chovať ako kobylky.
Nikdy nebudú vyrábať med alebo opeľovať kvety tak, ako to robia včely.
Správanie kobyliek je stabilné, ale ľudské je jedinečné v tom,
že môžme konať aj ako včely, aj ako kobylky.
Máme možnosť meniť a ovplyvňovať spôsob,
akým pôsobíme na svet.
Môžme existovať v symbióze,
alebo ako paraziti.
Ľudia sa snažia porozumieť špirále racionálnou mysľou,
ale myslenie nikdy nebolo tým, čo nás so špirálou života prepojilo.
Vždy sme boli prepojení.
Myslenie je tým, čo nás udržiava v ilúzii izolovanosti
vnútri našej identity.
Myslenie je pôvodcom izolovanosti.
Skúsenosť obmedzenia.
Čím viac sa stotožňujeme s myšlienkou, tým oddelenejší sme od zdroja.
Starobylé kultúry, ktoré neboli natoľko zamerané na myšlienky,
sa zosúlaďovali so špirálou priamejšou a osobnejšou cestou, ako to robíme my dnes.
V starovekej Indii je Kundalini zobrazením vnútornej energie,
ktorá sa skrútene pohybuje okolo chrbtice smerom nahor.
V starobylých jógových tradíciach Indie boli vtedajšie vnútorné svety ľudí
porovnateľné s tými, ktorí sa zameriavali na haru.
Zharmonizovať energiu špirály s pokojom vášho
pozorujúceho vedomia znamená zosúladiť sa s vašim evolučným potenciálom.
Rozkvitnúť do unikátnej bytosti, akou ste.
'Ida' - ženský alebo mesačný kanál, je spojený s pravým mozgom
a 'pingala' - mužský alebo slnečný kanál, je spojený s ľavým mozgom.
Keď sú tieto dva kanály v rovnováhe, energia prúdi tretím kanálom,
'Sushumnou', pozdĺž stredom chrbtice, energizujúc čakry
a odomykajúc evolučný potenciál.
Slovo 'čakra' je starovekým slovom Sanskritu a znamená 'energetické koleso'.
Kundalini nie je ničím iným, ako primárnou špirálou,
ktorá vtancovala váš ľudský život do existencie.
Je to iný chod energie, ako zvyčajne chápeme.
Ako most z 'hrubej hmoty' k najjemnejším enrgiám.
Vy ste tým mostom.
Kundalini nie je energia, ktorá by mohla byť vynútená voľou, vypätím a sporom.
Je to analóg k pestovaniu kvetín.
Všetko čo môžme ako dobrí pestovatelia urobiť, je pripraviť pôdu a vhodné podmienky
a nechať prírode voľný priebeh.
Ak budete kvet nasilu predčasne otvárať, zničíte ho.
Rastie s vlastnou inteligenciou, vlastným smerom.
Egoická myseľ, ktorá sa zameriava na vonkajší svet,
je tým, čo vám bráni prežiť vašu skutočnú vnútornú vibrujúcu podstatu.
Keď je vedomie obrátené dovnútra, mení sa na slnečné lúče
a lotosový kvet vnútri začne rásť.
Keď sa v niekoho vnútri prebudí Kundalini, tá osoba začne vidieť
podpis špirály vo všetkých veciach.
Vo všetkých vzoroch vnútri aj vonku.
Špirála je spojením medzi našimi vnútornými a vonkajšími svetmi.