שלום,
יש לי אמירה קבועה שהיא שהייתי רוצה שפרפרים יוכלו לדבר,
אבל לאחרונה שקלתי את האמירה הזו מחדש,
כי יש לנו כבר עולם די רועש.
הייתם יכולים לדמיין מה היה קורה אם פרפרים היו מקשקשים בכל מקום?
אבל הייתי רוצה לשאול את הפרפרים שאלה אחת, שהיא -
מה המשמעות של חלק מהסיפורים שאנחנו בני האדם מספרים עליהם?
כי באופן מפתיע, בכל רחבי העולם, לתרבויות יש סיפורים מאוד דומים,
מיתולוגיות דומות על פרפרים הקשורים לנשמות אנושיות.
חלק מהתרבויות מספרות שפרפרים נושאים את נשמותיהם של ילדים
שמתו באופן לא טבעי או מוקדם מדי,
ותרבויות אחרות מספרות לנו שפרפרים
נושאים את נשמותיהם של אבותינו בינינו.
שמו של הפרפר הזה הוא Kallima inachus (עלה האלון הכתום).
מצד אחד, הוא נראה כמו פרפר יפהיפה,
ומצד שני, הוא נראה כמו עלה,
והוא מתקפל כמו עלה כדי לתעתע בטורפים.
אז עכשיו אתם רואים אותו, ועכשיו לא,
משהו חבוי ומשהו נגלה.
אולי קיבלנו את הרעיון לנשמות האנושיות מהפרפר הזה.
אז יכול להיות שלפרפרים יש סוג של תפקיד חיצוני
בחיים שלאחר המוות שלנו.
אבל בחיים האלה, בעולם הזה, הפרפרים נמצאים בצרה אמיתית.
זהו עש.
עשים ופרפרים קשורים זה לזה. העשים בדרך כלל עפים בלילה.
זה נקרא "פרדיקטה", כי דרווין חזה שזה חייב להתקיים.
אז כיום, יותר מ-60 זנים של פרפרים נמצאים בסכנת הכחדה
מסביב לעולם,
אבל יותר מכך,
החרקים נמצאים במגמת ירידה תלולה.
בחמישים השנים האחרונות,
איבדנו כמעט 50 אחוזים מהמספר הכולל של סוגי חרקים.
עכשיו זה אסון.
זה יכול להשפיע עלינו באופן רציני יותר
ובמהירות יותר גבוהה מאשר ההתחממות הגלובלית,
כי הפרפרים לא עושים הרבה במערכת האקולוגית שאנחנו מסתמכים עליו,
אבל הם מספקים דברים ליצורים אחרים שאנחנו כן מסתמכים עליהם,
וזה תקף לכל עולם החרקים.
עולם החרקים הוא הבסיס לכל מערכות החיים שלנו.
אנחנו לא יכולים לאבד את החרקים האלה.
המגוון הביולוגי נמצא במגמת ירידה רחבה בכל רחבי העולם.
אובדן בתי גידול, מדבירים שונים, והשפעות שינויי האקלים.
אובדן בתי גידול הוא מאוד חשוב,
ואת זה עלינו להתחיל לפתח בצורה טובה יותר,
מודעת יותר.
זוהי התקופה הגרועה ביותר,
אנחנו די עמוסים בבעיות שלנו.
זאת גם התקופה הטובה ביותר -- יש חדשות ממש טובות.
יש לנו בדיוק את מה שאנחנו צריכים.
יש לנו בדיוק את הפלטפורמה להציל את הטבע.
זה נקרא מחקר אזרחי.
אז מחקר אזרחי הוא בכללי מושג בו משתמשים לומר שאנשים ללא תארים מתקדמים
תורמים למחקר המדעי.
לפעמים, זה נקרא מחקר קהילתי,
שנוגע למטרה הקהילתית של המחקר האזרחי,
שהיא לתרום במשהו לטובת הכלל שלנו.
זה מחקר חובבני.
הוא מקבל תאוצה רצינית היום בעזרת יכולות חישוב נרחבות,
ניתוח סטטיסטי והפלאפון החכם,
אבל זה נוהג קדום שאנשים תמיד נהגו.
זה מחקר חובבני.
מחקר מקצועי במקורו הוא מחקר חובבני.
צ'רלס דרווין היה חוקר אזרחי.
לא היו לו שום תארים מתקדמים, והוא עבד עבור עצמו בלבד.
אז מישהו הראה לדרווין את סחלב הכוכב המדגסקרי הזה,
בעל דורבן באורך 30.5 סנטימטרים,
והדורבן הוא החלק בפרח המכיל את הצוף.
אז האדם הזה הראה אותו לדרווין ואמר,
"זה מוכיח שהאבולוציה לא מתרחשת באופן טבעי.
הפרח הזה מוכיח שרק אלוהים יכול ליצור כאלה יצורים
כל כך ביזארים ומוזרים בעולם,
כי אף חרק לא היה יכול להפרות אותו.
אלוהים חייב ליצור אלפים כאלה".
ודרווין אמר, "לא, אני בטוח שישנו איזה חרק איפה שהוא
בעל חדק ארוך מספיק כדי להפרות את הסחלב הזה".
והוא צדק.
זאת מפה של פרפר המונרך (דנאית מלכותית).
אז לפרפר המונרך יש סיפור שונה
מאותו עש,
אבל הוא משקף אותו סוג של רעיון בסיסי שהיה לדרווין
שנקרא קו-אבולוציה (אבולוציה משותפת),
הקו-אבולוציה נמצאת בלב אופן הפעולה של הטבע,
והיא גם בלב מה שדורש תיקון בטבע היום.
אז לאורך זמן, ככל שהעש פיתח חדק ארוך יותר,
כך הצמח פיתח דורבן ארוך יותר.
לאורך מליוני שנים,
הצמח והעש פיתחו מערכת יחסים
בה שניהם משפרים את סיכויי ההישרדות של שניהם יחד.
לפרפר המונרך יש סוג אחר של מערכת יחסים קו-אבולוציונית,
וכיום היא נמצאת בלב העניין הדרוש תיקון
עבור פרפר המונרך.
אז זוהי מפה של נתיב הנדידה של פרפר המונרך.
הפרפר עושה את הדבר המדהים הזה,
ובמהלך שנה שלמה,
הוא חוצה את כל צפון אמריקה.
הוא עושה זאת בארבעה או חמישה גלי נדידה.
הדורות הראשונים חיים רק מספר שבועות.
הם מזדווגים, מטילים ביצים ומתים.
הדור הבא בוקע כפרפרים וממשיכים את החלק הבא במסע.
אף אחד לא יודע איך הם עושים את זה.
עד שהדור החמישי מגיע שוב - והדור הזה חי יותר זמן,
הם מבלים את החורף במקסיקו וקליפורניה --
עד שהם מגיעים לשם,
הפרפרים האלה חוזרים למקום ממנו באו אבותיהם,
אבל הם עצמם מעולם לא היו שם,
ואף אחד מהדורות הסמוכים להם לא היה שם גם.
אנחנו לא יודעים איך הם עושים את זה.
הסיבה שאנחנו יודעים שהם עורכים את מסלול הנדידה הזה --
ועדיין יש לנו הרבה שאלות לא פתורות
לגבי נדידת פרפר המונרך --
היא בגלל מחקר אזרחי.
אז במשך עשרות שנים, אנשים ביצעו תצפיות
על פרפרי המונרך, היכן ומתי שראו אותם,
והם שיתפו את התצפיות האלה בפלטפורמות כמו Journey North (המסע צפונה).
זוהי מפה של חלק מהתצפיות של פרפרים שהועברו ל-Journey North.
ואם אתם יכולים לראות, הנקודות מקודדות
לפי עונת השנה בה התצפיות האלה נערכו.
אז כמויות המידע העצומות האלה מגיעות למקום כמו Journey North,
והם יכולים ליצור מפה הסוקרת תקופת זמן של שנה
של מיקומם של הפרפרים.
בעזרת המחקר האזרחי
אנחנו מבינים שהמספרים של פרפרי המונרך נמצאים בירידה תלולה.
אז בשנות ה-80, הפרפרים בתקופת החורף שלהם כאן בקליפורניה,
ספרו ארבע מיליון פרפרים.
בשנה שעברה, 30,000.
(קריאות הפתעה מהקהל)
מארבע מיליון ל30,000 מאז שנות ה-80.
הפרפרים בחוף המזרחי נמצאים במצב טיפה יותר טוב,
אבל הם גם בירידה.
אוקיי, אז מה אנחנו הולכים לעשות בנידון?
ובכן, באופן טבעי, אף אחד לא ממש מבקש ממישהו לעשות משהו,
אנשים בכל רחבי היבשת תומכים בפרפרי המונרך.
לב הבעיה עבור הפרפרים הוא צמח האסקלפיאס.
זוהי עוד מערכת יחסים קו-אבולוציונית והנה הסיפור.
האסקלפיאס הוא צמח רעיל.
יש בו רעל שהוא פיתח על מנת למנוע מחרקים אחרים לאכול אותו,
אבל פרפר המונרך פיתח סוג אחר של מערכת יחסים,
אסטרטגיה שונה עם האסקלפיאס.
לא רק שהוא חסין לרעל,
הפרפר למעשה שואב את הרעל לתוך גופו,
ובכך הופך לרעיל בעצמו לטורפים שלו.
פרפרי המונרך רק מטילים את ביציהם על האסקלפיאס,
וזחלי המונרך רק אוכלים את צמח האסקלפיאס,
כי הם צריכים את הרעל כדי להפוך למה שהם כזן פרפרים.
אז אנשים שותלים אסקלפיאס בכל רחבי המדינה
היכן שאיבדנו את הצמח בשל אובדן בית הגידול הטבעי,
השימוש במדבירים והשפעות שינויי האקלים.
אתם יכולים ליצור הרבה בתי גידול לפרפרים ומאביקים על אדן החלון.
אתם יכולים ללכת למשתלה מקומית באזור שלכם
ולמצוא אילו צמחים ילידים גדלים באזור שלכם,
ותגדלו דברים יפים.
עכשיו, המחקר האזרחי יכולים לעשות עוד מאשר רק להציל פרפרי מונרך.
יש לו את היכולת להגדיל ולהגיע
לרמת המוביליות הדרושה כדי להציל את הטבע.
והנה דוגמה.
היא נקראת אתגר הטבע העירוני,
ואתגר הטבע העירוני הוא פרויקט של האקדמיה למדעים של קליפורניה
ומוזיאון המדע של לוס אנג'לס.
אז במשך ארבע שנים, אתגר הטבע העירוני חיבר ערים בכל רחבי העולם
שהתחרו ביניהן בספירת המגוון הביולוגי בערים שלהם.
אנחנו נמצאים כיום בכמיליון תצפיות של מגוון ביולוגי
שנאספו על ידי אנשים מסביב לעולם באפריל האחרון.
המנצחת השנה היתה דרום אפריקה לצערה הרב של סן פרנסיסקו.
(צחוק)
תראו אותם יש להם מגוון ביולוגי יותר גדול משלנו.
זה דבר די מעניין, מה שאתה מגלה כשאתה מתחיל לראות
מהן מקורות הטבע במקום המגורים שלך,
כי ככל שאנחנו מתקדמים קדימה,
רוצים לחיות במקום בו יש מגוון ביולוגי גדול יותר.
דרך אגב, המחקר האזרחי הוא גם כלי טוב מאוד לצדק חברתי
ומטרות לצדק סביבתי, לעזור להשיג אותם.
אתם צריכים שיהיה לכם מידע ואתם צריכים להראות תמונה,
אתם צריכים להצביע על מטרה
ואז אתם צריכים לעשות את המעשה החשוב
לעזור לתמוך בכל בעיה שתהיה.
אז אתגר הטבע העירוני, אני חושבת, צריך לקבל ציון לשבח מהאו"ם.
האם אי פעם נעשה מאמץ גלובלי למען הטבע
בצורה כל כך מתואמת?
זה מדהים, זה מעולה.
וזה ממש פעילות מהשטח עצמו,
ואנחנו מקבלים מידע ממש מעניין לגבי פרפרים ויצורים אחרים
כשאנחנו מבצעים את אותם מבצעים ביולוגיים.
אתגר הטבע העירוני עובד בעזרת כלי שנקרא inaturalist,
והכלי הזה הוא הסם הפותח להתמכרות למדע אזרחי. (צחוק)
אני מציעה להירשם לזה במחשב נייד או נייח,
ואז להעלות את האפליקציה על הפלאפון שלכם.
באמצעות iNaturalist, אפשר לצלם תמונה של ציפור, חרק, נחש, כל דבר.
ובאמצעות בינה מלאכותית ומערכת ניטור מומחית
ניתן לאשר את התצפית הזו.
האפליקציה מספקת את התאריך, הזמן, ונקודות הציון הגיאוגרפיות של התצפית,
ומאתרת אותה גיאולוגית.
זה המידע, זה המדע שמאחורי המחקר האזרחי.
ואז משתפים את המידע הזה,
והשיתוף הזה הוא שעומד בלבו של המחקר האזרחי.
כשאנחנו משתפים מידע,
אנחנו יכולים לקבל תמונה הרבה יותר רחבה של המתרחש.
אין שום דרך לראות את כל נתיב הנדידה של פרפר המונרך
ללא שיתוף מידע שנאסף במשך כמה עשורים,
לראות את הלב והנשמה של פעולת הטבע
באמצעות המחקר האזרחי.
זהו פרפר כורש כחול,
שנכחד כשסביבת הגידול שלו נעלמה בפארק גשר הזהב.
היתה לו מערכת יחסים קו-אבולוציונית עם נמלה, אבל זה סיפור אחר.
(צחוק)
אסיים בבקשה מכם
להשתתף במחקר האזרחי בכל דרך שהיא.
זהו דבר חיובי ומדהים.
נדרש צבא של אנשים כדי שזה יצליח.
ואני רק אוסיף שאני חושבת שלפרפרים
יש מספיק מה לעשות בחיים
מבלי שיצטרכו גם לסחוב נשמות אנושיות.
(צחוק)
אבל יש הרבה שאנחנו עדיין לא יודעים, נכון?
ומה לגבי כל אותם הסיפורים האלה? מה הסיפורים האלה מספרים לנו?
אולי הנשמות שלנו והפרפרים התפתחו ביחד?
ברור שאנחנו מחוברים לפרפרים
בדרכים עמוקות יותר ממה שאנחנו מודעים אליהם היום.
והתעלומה מאחורי הפרפרים לעולם לא תיחשף
אם לא נציל אותם.
אז, בבקשה תצטרפו אלי ועזרו להציל את הטבע עכשיו.
תודה רבה.
(מחיאות כפיים)