A sikeres fogantatáshoz a következőknek kell teljesülniük közösülés után:
A hímivarsejteknek a hüvelyen,
majd méhszájon keresztül
a méhen átúszva
fel kell jutniuk az egyik petevezetékbe.
Ha a petevezetékben érett petesejt található,
egyetlen hímivarsejt megtermékenyítheti azt.
A fogamzásgátlókat ennek a folyamatnak a megakadályozására tervezték,
és alapvetően három különböző módon működhetnek:
Megakadályozzák a hímivarsejt petesejthez jutását,
életképtelenné teszik a hímivarsejteket a méhbe jutás előtt,
vagy a peteérést gátolják.
Az akadályozás a legegyszerűbb.
A férfi és női óvszerek akadályozzák a hímivarsejtek hüvelybe jutását.
Az elzárás következtében a többi fogamzásgátló módszertől eltérően
bizonyos szexuális úton terjedő betegségektől is védenek.
A pesszárium, a méhszájsapka és a fogamzásgátló szivacs
viszont a méhnyakhoz illeszkedik, elzárva a méhszájat.
Ezeket a fogamzásgátlókat barriereknek is nevezik,
és a spermicidekkel együtt használhatók,
amelyek már a következő kategóriába tartoznak.
A spermicid olyan kémiai anyag,
amely megbénítja és elpusztítja a hímivarsejteket.
A spermicidek hab, krém, gél, kúp formájában érhetőek el,
sőt, létezik hüvelyben feloldódó vékony, áttetsző film is.
Ezeket a termékeket közvetlenül a hüvelybe kell felhelyezni közösülés előtt,
vagy együtt alkalmazhatók a barrier módszerekkel,
pl. pesszáriummal vagy óvszerrel,
a megnövelt védelemért.
A harmadik kategória a terhességmegelőzésben
a peteérés a gátlása.
Ha nincs érett petesejt a petevezetékben,
akkor nem tud mit megtermékenyíteni a hímivarsejt.
A hormonális fogamzásgátlók,
mint a tabletta, a tapasz, az injekció és a hüvelygyűrű,
a progeszteron és az ösztrogén szintetikus változatait juttatják a szervezetünkbe.
Ez a hormonkoktél megakadályozza a peteérést,
ezáltal az éretlen petesejt biztonságosan elzárva a petefészekben marad.
A szintetikus progeszteron ezen felül
még a méhnyaknyákot vastaggá és ragacsossá teszi,
így a hímivarsejtek nehezen jutnak keresztül rajta.
Más fogamzásgátlók többféle támadásponton hatnak egyidejűleg.
Például számos IUD, azaz méhen belüli fogamzásgátló eszköz tartalmaz
szintetikus hormonokat, amelyek gátolják a peteérést.
Van olyan, amelyben réz található,
ami egyszerre teszi életképtelenné a hímivarsejtet,
és nehezíti a petesejt beágyazódását a méhbe.
Barrier módszer, spermicid vagy hormonális fogamzásgátlás –
vajon jobb az egyik módszer a másiknál?
Bár számos különbség van, leginkább az számít, hogy mennyire kényelmes
és egyszerű helyesen alkalmazni az adott fogamzásgátló módszert.
Például a gumióvszerek kb. 98%-os védelmet nyújthatnának,
hogyha mindenki megfelelően használná azokat.
Ez azt jelenti,
hogy helyes óvszerhasználat mellett 100 pár esetén egy év alatt
két nő esne teherbe.
Viszont mivel nem mindenki használja megfelelően,
a valóságban csak 82%-os biztonságot nyújt az óvszer.
Más módszerek, például a tapasz vagy a tabletta
99%-os biztonságot nyújtanak
megfelelő alkalmazás mellett.
De a gyakorlatban ez 91%.
A spermicidek megfelelő használat mellett is csak 85%-os hatékonysággal bírnak,
és ez mindössze 71% a gyakorlatban jellemző használat mellett.
Egy másik fontos tényező
a fogamzásgátló módszer kiválasztásánál az esetleges mellékhatások,
melyek szinte kizárólag a nőket érintik.
A hormonális módszerek olyan mellékhatásokat okozhatnak,
mint fejfájás, hányinger és magas vérnyomás,
egyénenként változó mértékben.
Emiatt ezek a fogamzásgátlók vénykötelesek.
A fogamzásgátló módszer kiválasztása egyéni döntés,
és hogy éppen kinek melyik a leginkább megfelelő, az idővel változhat.
A kutatók további módszerek kifejlesztésén dolgoznak,
mint pl. a férfi fogamzásgátló tabletta, ami meggátolná a hímivarsejtek képződését.
Addig is számos módszer közül választhatunk,
akár a barrier módszer, a spermicid alkalmazása,
vagy a hormonális fogamzásgátlás,
annak érdekében, hogy megelőzzük a nem kívánt terhességet.