"Put kojim nisam pošao", Robert Frost
U žutoj šumi račvala se puta dva,
Tužan što ne mogu na obje strane
Jer putovah sam,
stajao sam dugo I gledao dokle mi pogled seže
Kako jedan nestade u gustome grmlju;
I onda krenuh drugim, onim pravim,
Možda sam upravo tim putem trebao poći, Obraslog travom što čeka nove korake
I mada sam znao, ako ne pođem tuda, Koračat ću ipak uvijek istim putem,
A toga su jutra oba puta bila prava Prekrivena lišćem nedirnutim, mirnim.
Da, išao sam prvim još cijeloga dana! Ali svi mi znamo da staze nas nose,
I ta sjenka sumnje stalno mi je govorila da se vratim nazad.
Ovo ću jednom s uzdahom reći,
Negdje nakon mnogo dugih godina; U šumi račvala se puta dva, a ja-
Krenuh onim kojim se rjeđe išlo, I nakon toga ništa nije bilo kao prije.
(izvorni prevoditelj nepoznat)