Kan jeg spørre deg et seriøst spørsmål?
Hvor er du?
Foran en data skjerm, i en kropp, hjemme hos deg selv,
i en by, på en planet.
Er du forelska?
Har du smerter?
Hva er alt det du ser å føler?
Hvorfor er det der?
Hvor er du?
Hvorfor er du der?
Hvis du tenker på det, er det ganske åpenbart at svarene
på disse spørsmålene, også gir
svar på alle andre mulige spørsmål.
Det eneste som forhindrer oss i å få svar, er måten vi
oppfatter virkeligheten på.
Hvis vi kunne se det for hva det virkelig er, ville vi vite
med sikkerhet hvor vi kommer fra, hva vi er
hvor vi er på vei, og hvorfor alt skjer.
Så hva er det med måten vi oppfatter som stopper oss
fra å vite?
Hva holder oss i mørket?
Ok, la oss starte her ute.
Dette er hele virkeligheten, hva vi tenker
på som andre dimensjoner.
ikke materialistisk potensiale.
Alt er skjult fra oss, vår fremtid, hva vi ønsker
å føle, men ikke kan.
Hva vi ønsker å vite, men ikke
vet enda.
Av en eller annen grunn har vi ingen følelse av dette.
Så for oss er det som om det ikke eksisterer i det hele tatt.
Hva er alt dette?
Ubegrenset nytelse
Grenseløs eksistens
Fullstendig oppfattelse
Kontakt med kraften som bygger å leder det materielle universet,
der vi befinner oss.
Dette er oss
En lukket boks med fem små åpninger mot det som omringer oss.
Selv om vi har disse fem sansene til å fortelle oss hva
som er virkelighet, og til å lede oss.
Jobber ingen av dem på en måte som gjør det mulig
å oppfatte noe av det som befinner seg her ute,
for hva det faktisk er.
Problemet er at dette er hvor vi alle bor,
men likevel erfarer vi kun det som finner der inne.
Det du finner der inne er:
begrenset oppfatning
isolasjon
flyktende nytelser
og alle typer problemer som leder til lidelser.
Hvorfor kan vi ikke erfare det som finnes her ute?
Istedenfor hva som er her inne?
Når noe fra realitetens totaltitet ringer på døra
Tror vi at vi vet hva det er.
Men vi oppfatter aldri tingen i seg selv, den kommer
faktisk aldri inn i boksen.
Fordi sansene egentlig ikke er åpninger.
Det som befinner seg på utsiden av boksen, treffer en slags
motstand.
En skjerm, en barriere, likt trommehinnen,
eller en retina, en smaksløk, eller en nerve.
som tolker det som befinner seg på utsiden.
For så å gi det en identitet, og mening.
I henhold til effekten denne ukjent tingen kan ha på boksen.
Men tolkningen boksen gir oss er fullstending
begrenset til måten den er programert på.
Programmet forteller oss ikke hva den ytre objektive
virkeligheten faktisk er, den forminsker den.
Snur den til noe annet i henhold til sine regler
Alle sansene våre kjører på akkurat samme program.
Så selv om ditt øye bruker et elektronisk mikroskop eller
Hubble romteleskop.
Det du til slutt vi se, vil alltid være et subjektiv bilde.
Bestemt og kontrollert av programmet.
Så hva nøyaktig er dette programmet?
Det kalles EGOISME!
Egeninteresse.
Hvordan påvirker dette meg?
Hvordan får jeg ut av dette?
Med andre ord:
Viljen til å motta.
Boksen er en maskin,
Innspill er noe formløst og ukjent som bearbeides av
det indre programmet.
Utspillet fra maskinen er vår virkelighet!
Men dette er ikke ekte virkelighet.
Det er bare på den måten det fremstår
for viljen til å motta
For her ute fungerer alt i henhold til et annerledes
altomfattende program som kun skaper, opprettholder og
leder.
Den har absolutt ingen selvinteresse, så den har ingen
begrensninger.
Det er ubetinget altruisme.
Den generelle loven om universet,
En enkle velgjørende kraft som står bak hele naturen
og eksistens.
Det er den tingen som gir deg ditt liv.
Dette er komplett motsettning til boksen.
Det blir som å sammenligne Big Bang med et sort hull.
Det er så ulikt grunnen bak alt vi føler, ønsker
å gjør.
At så lenge vi måler livet gjennom våre fem sanser,
og viljen til å motta.
Vil vi aldri få vite vår sanne natur, virkelighetens natur,
eller hensikten med våre liv.
Slutt. . .
Du tror vel egentlig ikke at dette er enden,
gjør du?
For det ville bety at livet var skapt til å være grusomt
og meningsløst.
Selv om det noen ganger føles slik, som akkurat nå.
Finnes det et punkt inni deg som sikrer deg
at det er en vei ut av denne smale eksistensen.
Det stemmer!
Men det kommer helt an på hvordan du ønsker.
Når behovet for å komme ut av boksen
endelig blir sterk nok, dukker det opp en annen type ønske
Som et lite punkt i din bevissthet.
Det eneste det ønsker er å være direkte i kontakt med
programmet på utsiden av boksen.
Når dette punktet av ønsket har våknet , hvis du vet
hvordan du kan utvikle det, kan den gro til å bli til basen til
en komplett ny, ikke fysisk sans som kan oppfatte
den større virkeligheten.
Selv en tanke om kraften bak den
Hvordan kan det skje?
Det kan skje da det finnes et prinsipp av ikke fysisk natur
som kalles: Likhet i form.
I den fysiske verden kan du ta to ting som er veldig
forskjellig i form og kvalitet, og sette dem nærme hverandre
i rommet å si at
de er nærme hverandre.
Men her ute finnes det ingen tid eller rom.
Det finnes ingen separate objekter som det finnes i den fysiske.
Her ute finnes det kun krefter,
felt av innflytelse.
Varierende nivåer av giverkraften.
Som etterligner tanken bak den generelle loven av universet.
I det ikke fysiske, hvis ting har forskjellige kvaliteter,
er de langt fra hverandre.
Hvis de har like kvaliteter, er de nærme.
Hvis de har akkurat samme kvalitet, følelse og hensikt,
er de faktisk den samme tingen.
De er uadskikkelige, knytte sammen.
Så denne motsatte egoistisk kvaliteten til de fem sansene
blokkere vår oppfattelse!
Gir oss en opplevelse av separasjon, isolajon og
konstant mangel.
Det embryonale punktet i hjertet ditt, er ubevisst
tilsvarende i kvalitet og følelse til den usette verden.
Den har en intim kontakt og er vevd sammen med den.
Jo sterkere ditt ønske om å endre ditt indre program
til å bli likt det ytre, jo nærmere bringer den deg til å
kjenne og tre inn i den.
For å se at alt i livet ditt, hver eneste ønske, glede,
og skuffelse er egentlig den grunnleggende loven til universet.
Som leder virkeligheten til å utvikle å vekke deg,
til å bevisst komme i balanse med den.
Så du kan motta hva den mest ønsker å gi til deg,
Evnen til å være akkurat som den.
Så hva den føler, føler du.
Hva den vet, vet du.
Og hva den kan gjøre, kan du gjøre.
Metoden for å utvikle denne tilleggs sansen, kalles kabbala.
Kabbala er ikke religion, heller ikke mystesisme
eller magi.
Det er brukerguiden til virkeligheten.
Det er et kart over våre sensasjoner og følelser.
Den forklare hvordan våre indre og ytre verdner er
konstruert og hvorfor.
Det er en vitenskap, så fundamental at den kan bare bli kalt
visdom.
Kabbala har blitt gitt videre i en ubrutt kjede
fra lærer til student i tusenvis av år.
Hold skjult til den tiden der menneskeheten vil nå et behov
et stadie i sin utvikling der den kan på en riktig
måte forstå og bruke den.
Den tiden er nå.
ARI instituttet er en "non profit" organisasjon.
som gjør autentisk kabbala tilgjengelig til alle som trenger det.
Uavhengig av religion, nasjonalitet, alder eller kjønn.
Hvis punktet i hjertet ditt ønsker å vite mer, her er linkene:
Slutt!
Nei, nå er det virkelig slutt.
http://www.eu.kabbalah.info/no/