[Kako možemo kontrolirati pandemiju koronavirusa?]
[Adam Kucharski, stručnjak za zarazne bolesti]
[1. pitanje: Što znači obuzdavanje virusa nakon što izbije epidemija?]
Obuzdavanje znači da se težište stavi na kontrolu
zaraženih i njihovih kontakata.
Tako se ne remeti šira populacija,
pojave se zaražene osobe, izolirate ih,
utvrdite s kime su bili u kontaktu,
tko je potencijalno bio izložen
i onda se može pratiti stanje tih osoba,
možda ih staviti u karantenu i tako spriječiti daljnji prijenos.
Dakle, riječ je o veoma ciljanoj metodi
koja je bila iznimno učinkovita protiv SARS-a.
Ali, u slučaju ove infekcije,
budući da će se neki slučajevi propustiti ili će proći neopaženo,
zbilja se mora uhvatiti velik broj ljudi iz rizičnih grupa.
Ako samo nekoliko promakne,
moguće je da dođe do izbijanja bolesti.
[2. pitanje: Ako suzbijanje nije dovoljno, koji je sljedeći korak?]
U tom slučaju,
trebalo bi doći do drastičnih promjena u našim društvenim interakcijama.
A to bi podrazumijevalo,
u smislu prilika kada bi se virus mogao proširiti,
znači, ti oblici bliskih kontakata,
svaki član populacije, u prosjeku,
morao bi smanjiti te interakcije
za možda dvije trećine, da bi ga se stavilo pod kontrolu.
To bi se moglo postići radom od doma,
promjenom načina života
te izbjegavanjem gužvi i restorana.
I naravno, ove mjere kao što su zatvaranje škola
i druge mjere kojima se nastoje
smanjiti društvene interakcije.
[3. pitanje: Koji su to rizici na koje ljudi trebaju obratiti pažnju?]
Nije u pitanju samo to s kime se rukujete,
nego i s kim će se dalje ta osoba rukovati.
Smatram da moramo promisliti o tim sekundarnim mjerama,
jer možda mislite da ste niskorizični
i da ste član mlađe populacije,
ali često ćete biti tek na korak
od nekoga koga će ovo snažno pogoditi.
Smatram da zbilja moramo biti socijalno osviješteni
i shvatiti da bi ovo moglo drastično promijeniti ponašanje,
no to je potrebno
da ublažimo posljedice s kojima se možemo suočiti.
[4. pitanje: Koju udaljenost bi ljudi trebali držati između sebe?]
Mislim da je to teško točno definirati,
no treba imati na umu da nema toliko dokaza o tome
da je ovdje riječ o aerosolu velikog raspona širenja -
prilično su male udaljenosti.
Ne mislim da će,
ako sjedite nekoliko metara udaljeni od nekoga,
virus nekako prijeći na vas.
Za to su potrebni bliskiji kontakti
i zato svjedočimo tolikim brojnim zarazama
za zajedničkim stolovima i u jako bliskim krugovima.
Probajte si to predočiti,
negdje možete pokupiti virus i prenijeti ga na površine
pa onda na ruke i lice,
a to su upravo situacije o kojima trebamo više misliti.
[5. pitanje: Kakve zaštitne mjere
bi države trebale provoditi?]
Mislim da je to upravo ono što ljudi pokušavaju dokučiti,
najprije u pogledu učinkovitosti.
U stvari, tek u proteklih nekoliko tjedana
stječemo osjećaj da se ovo može držati pod kontrolom
uz ovaj opseg intervencija,
no, naravno, ne mogu sve države učiniti što je Kina učinila,
neke od ovih mjera
su velik socijalni, gospodarski i psihološki teret
na cijelu populaciju.
A, naravno, tu je i vremensko ograničenje.
U Kini su mjere trajale šest tjedana,
tako nešto je teško održavati,
tako da treba razmisliti o kompromisima,
o svemu što se od građana može tražiti da čine,
što će najviše utjecati da se taj teret zapravo umanji.
[Za više informacija posjetite: Centri za kontrolu i prevenciju bolesti]
[Svjetska zdravstvena organizacija]