Linija cilja je na vidiku i ti dodaješ još jedan nalet brzine.
Dok tvoje noge pojačavaju tempo, disanje ti se produbljuje,
srce ti lupa jače,
i znoj obliva tvoju kožu.
Kako se ova supstanca iznenada materijalizuje
i šta je tačno njena svrha?
Postoje razne stvari zbog kojih se znojimo:
začinjena hrana,
nervoza,
ili bolest.
Ali vežbanje je verovatno najpoznatije i najuobičajnije.
U tom slučaju, znojenje se dešava kao reakcija na pokret
koji se aktivira duboko u tvojim ćelijama.
Dok pojačavaš tempo, tvoji mišići se naprežu,
povećavajući svoju potrebu za energijom.
Proces koji se naziva ćelijsko disanje
troši glukozu i kiseonik kako bi formirao ATP,
energetsku valutu ćelije.
Veliki deo ovog procesa se odigrava u strukturama nazvanim mitohondrije.
Što se više krećeš,
mitohondrije rade napornije da snabdeju tvoje telo energijom.
Sav ovaj rad ima svoju cenu, doduše.
Dok ćelije razgrađuju ATP, one oslobađaju toplotu.
Toplota stimuliše temperaturne senzore u celom tvojem telu.
Ti receptori detektuju višak toplote koju proizvode tvoje mišićne ćelije
i prenose tu informaciju do hipotalamusa,
koji reguliše telesnu temperaturu.
Hipotalamus reaguje
tako što šalje signale kroz ceo simpatički nervni sistem
do znojnih žlezda u tvojoj koži.
One se rasprostiru kroz celo tvoje telo,
a posebno su koncentrisane na dlanovima tvojih ruku,
tabanima,
i glavi.
Kada isprva znojna žlezda primi signal,
tečnost koja okružuje ćelije u spiralnoj bazi
sadrži velike količine natrijuma i hlora.
Ćelija pumpa ove jone u šuplju cev
koja prolazi kroz znojnu žlezdu.
Onda, pošto je unutar cevi slanije nego spolja,
voda se kreće u cevi putem osmoze.
Dok se ono što se naziva primarnim lučenjem gomila na dnu cevi,
vodeni pritisak ga gura gore u dugački, pravi deo kanala.
Pre nego što izbije na koži,
ćelije koje oblažu cev će pokupiti koliko god je moguće soli
da bi proces mogao da se nastavi.
Voda u znoju apsorbuje toplotnu energiju tvog tela
i onda ispari sa tebe kada stigne do površine,
zauzvrat snižavajući temperaturu tela.
Ovaj proces, poznat kao hlađenje isparavanjem,
bio je važno prilagođavanje za naše pretke.
Ovaj efekat hlađenja ne pomaže samo prilikom vežbanja.
Takođe se znojimo u mnogim drugim situacijama.
Nekim ljudima se obilno znoji lice kada jedu izuzetno začinjenu hranu.
To se dešava zato što začini pokreću istu nervnu reakciju u mozgu
koja aktivira temperaturne receptore, koji obično reaguju na povećanje toplote.
Znojenje je takođe deo "bori se ili beži" reakcije,
koju stimulišu stresne situacije kao što je pozivanje nekog na sastanak
ili odlazak na razgovor za posao.
Ovo se dešava zato što adrenalin stimuliše aktivnost mišića
i uzrokuje širenje krvnih sudova,
dve reakcije koje povećavaju toplotu i pokreću znojnu reakciju.
I znojenje se takođe dešava kada se razbolimo.
Kada smo grozničavi, znojimo se zato što infekcije
stimulišu hipotalamus da poveća aktivnost mišića,
a to zauzvrat oslobađa više energije u vidu toplote.
To povećava tvoju ukupnu temperaturu,
zaštitni mehanizam koji čini tvoje telo manje nastanjivim za infektivne agense.
Kao i kod trčanja, znojenje pomaže tvom telu da oslobodi tu energiju.
Kada groznica nestane ili kada pobediš u trci,
tvoji temperaturni receptori osete smanjenje toplote
i hipotalamus prekida znojnu reakciju.
U nekim slučajevima, kao nakon trčanja,
hipotalamus takođe signalizira tvom telu
da moraš da nadoknadiš vodu koja je iscurila.
Dakle, kada budeš gurao sebe da postigneš naredni cilj,
možeš da misliš o znoju kao o sopstvenom kalibratoru tvog tela,
koji ti omogućava da istrčiš tu dodatnu milju.