Zărești linia de sosire și sprintezi.
Picioarele măresc ritmul, respirația devine mai precipitată,
inima bate mai tare
și corpul e acoperit de sudoare.
Cum se materializează din senin această substanță
și care este scopul acesteia?
Există câteva situații care ne fac să transpirăm:
când mâncăm picant,
suntem neliniștiți
sau când ne îmbolnăvim.
Dar exercițiul fizic e probabil cea mai comună cauză.
În acest caz, sudoarea apare ca răspuns la mișcare,
fiind declanșată adânc în celule.
Pe măsură ce accelerezi ritmul, mușchii se încordează,
mărind nevoia de energie.
Un proces numit respirație celulară
consumă glucoză și oxigen pentru a forma ATP,
acumulatorul de energie necesară celulei.
O mare parte din acest proces are loc în structuri numite mitocondrii.
Cu cât ești mai activ,
cu atât mitocondria se va strădui să aprovizioneze corpul cu energie.
Totuși, acest lucru vine cu un preț.
Pe măsură ce ATP-ul e sintetizat, celulele produc căldură.
Aceasta stimulează senzorii de temperatură din corp.
Receptorii detectează excesul de căldură produs de celulele musculare
și transmit informația la hipotalamus,
care reglează temperatura corpului.
Hipotalamusul răspunde transmițând semnale prin sistemul nervos simpatic
către glandele sudoripare din piele.
Acestea sunt distribuite pe tot corpul,
cu precădere în palme,
tălpile piciorului
și pe cap.
Când semnalul ajunge la glanda sudoripară,
fluidul care înconjoară baza încolăcită de celule
conține cantități mari de sodiu și clor.
Celulele pompează acești ioni într-un tub
care trece prin glanda sudoripară.
Deoarece în interiorul tubului e mai sărat decât la suprafață,
apa trece în tub prin osmoză.
Pe măsură ce secreția primară se adună pe fundul tubului,
presiunea apei o împinge în partea lungă și dreaptă a canalului.
Înainte de a se răspândi pe piele,
celulele din învelișul tubului vor reține cât mai multă sare
pentru a putea continua procesul.
Apa din sudoare absoarbe energia termică a corpului,
apoi se evaporă când ajunge la suprafață,
scăzând astfel temperatura corpului.
Acest proces de răcire prin evaporare
a fost o adaptare importantă pentru strămoșii noștri.
Acest efect de răcire nu ajută doar în timpul exercițiilor fizice.
Transpirăm în foarte multe situații.
Mâncarea picantă îi face pe unii oameni să transpire abundent la nivelul feței.
Asta deoarece condimentele declanșează aceeași reacție nervoasă în creier
ce activează receptorii termici, care de regulă răspund la căldură.
Sudoarea este și un răspuns al reacției de luptă sau fugă,
stimulată de scenarii stresante precum invitarea cuiva la o întâlnire
sau interviul pentru o slujbă.
Acest lucru i se datorează adrenalinei care stimulează activitatea musculară
și determină vasele sanguine să se dilate,
două răspunsuri ce măresc temperatura și declanșează transpirația.
Sudoarea apare și când ne îmbolnăvim.
Când avem febră, transpirăm deoarece infecțiile stimulează hipotalamusul
să crească activitatea mușchilor,
lucru care eliberează mai multă energie, sub formă de căldură.
Astfel crește temperatura corpului, fiind un mecanism protector
ce face corpul mai puțin propice infecțiilor.
Ca și în cazul alergatului, transpirația ajută corpul
să elibereze acea căldură.
Când febra a dispărut sau ai câștigat cursa,
receptorii termici simt diminuarea căldurii
și hipotalamusul oprește procesul de transpirație.
În unele cazuri, de exemplu, după alergat,
hipotalamusul îi semnalează corpului
că trebuie să recupereze apa pierdută.
Așadar, când te ambiționezi să atingi următorul scop,
poți să te gândești la transpirație ca la un calibror al corpului
care îți permite să faci acel efort în plus.