Poglejte tega dojenčka.
Izstopajo njene oči
in mehka koža.
Danes pa bom govorila o nečem nevidnem,
in sicer o dogajanju v njenih možganih.
S sodobnimi orodji nevroznanosti
lahko vidimo, da so procesi v možganih
primer neverjetne znanosti.
Kar raziskujemo,
bo osvetlilo področje,
ki mu romantični pisci in pesniki pravijo
"nebeška odprtost"
otroškega uma.
Tu vidimo
mati v Indiji,
ki govori jezik koro,
pred kratkim odkrit jezik.
Pogovarja se s svojim otrokom.
Ta mati
in še 800 govorcev kora ve,
da morajo za ohranitev jezika
govoriti s svojimi otroki.
V tem tiči ključ.
Zakaj se jezika ne da ohraniti
preko govora med odraslimi, med mano in vami?
Razlog je v možganih.
Tu vidimo,
da ima jezik kritično obdobje za učenje.
Na vodoravni osi je starost v letih.
(Smeh)
Navpična os pa prikazuje
vašo sposobnost osvajanja novega jezika.
Dojenčki in otroci so geniji
do njihovega sedmega leta,
nato pa ta sposobnost upada.
Po puberteti gre samo še navzdol.
Znanstveniki tem dejstvom ne oporekajo,
laboratoriji po vsem svetu
pa poskušajo dognati, zakaj pride do tega.
V našem laboratoriju se osredotočamo
na prvo kritično obdobje razvoja,
obdobje, v katerem dojenčki poskušajo ugotoviti,
kateri glasovi pripadajo njihovemu jeziku.
S preučevanjem učenja glasov
želimo doseči model za ostala področja jezika
in morda celo za kritična obdobja otroštva
za socialni, čustveni
in spoznavni razvoj.
Dojenčke smo preučevali
s tehniko, razširjeno po vsem svetu,
in z zvoki vseh jezikov.
Dojenček sedi v starševem naročju,
mi pa jih naučimo, da se obrnejo vsakič,
ko se zvok spremeni, kot iz "a" v "i".
Če jim to uspe ob pravem trenutku,
se črna škatla zasveti
in panda udari na boben.
Šestmesečni malčki obožujejo to nalogo.
Kaj smo ugotovili?
Dojenčki celega sveta so,
kakor jim sama pravim,
državljani sveta.
Lahko razločijo vse glasove vseh jezikov,
ne glede na državo in jezik,
kar je izjemno, saj mi tega ne zmoremo.
Mi smo družbeno omejeni poslušalci.
Lahko razločimo glasove našega jezika,
ne pa tudi tujih jezikov.
Postavlja se vprašanje,
kdaj se ti državljani sveta
spremenijo v družbeno omejene poslušalce.
Odgovor pa je: pred prvim rojstnim dnem.
Tu vidite, kako so se na nalogo obračanja glave
odzvali dojenčki v Tokiju in ZDA,
tu v Seattlu,
ko so poslušali glasove "ra" in "la",
ki so pomembni za angleščino, a ne za japonščino.
Dojenčki, stari med šest in osem let, se ne razlikujejo.
Po dveh mesecih pa se zgodi nekaj neverjetnega.
Dojenčkom iz ZDA gre veliko bolje,
japonskim pa veliko slabše,
saj se obe skupini otrok pripravljata
na jezik, ki se ga bosta naučili.
Zanima nas, kaj se dogaja
v tej dvomesečni kritični dobi?
To je kritično obdobje za razvoj zvoka,
a kaj se dogaja v možganih?
Dve stvari.
Prvič, dojenčki nas pozorno poslušajo
in med poslušanjem
izvajajo statistiko.
Poslušajte dve materi, ki govorita materinsko,
univerzalen jezik za govorjenje otrokom,
v angleščini in nato v japonščini.
(Video) V angleščini: O, kakšne lepe velike modre oči imaš,
tako lepe in srčkane.
(Japonščina)
Medtem ko mi govorimo,
dojenčki poslušajo
in delajo statistiko
jezika, ki ga slišijo.
Te porazdelitve rastejo.
Ugotovili smo,
da dojenčki razumejo statistiko,
ki pa se med angleščino in japonščino zelo razlikuje.
Angleščina ima veliko r-jev in l-jev.
To lahko vidimo na tabeli.
Porazdelitev pri japonščini je zelo drugačna,
kjer vidimo skupino vmesnega glasu,
znanega kot "japonski r".
Dojenčki prevzamejo
statistiko jezika,
kar vpliva na njihove možgane
in jih iz državljanov sveta spremeni v
kulturno omejene poslušalce, kot smo mi.
Mi odrasli
teh statistik ne prepoznamo več.
Vodijo nas predstave v spominu,
ki izhajajo iz zgodnjega razvoja.
Ugotovitve torej spreminjajo
naša videnja kritičnega obdobja.
Z matematičnega stališča trdimo,
da se učenje jezikovne snovi upočasnjuje
z umirjanjem statistik.
Veliko vprašanj se pojavlja o dvojezičnih ljudeh.
Dvojezični morajo namreč ohranjati dva niza statistik
in izmenično izbirati med njima
glede na njihovega sogovorca.
Vprašali smo se,
ali lahko dojenčki ustvarijo statistiko povsem novega jezika?
Za ta namen smo ameriške dojenčke,
ki še niso slišali drugega jezika,
mandarinščini izpostavili prvič v kritičnem obdobju.
Vedeli smo, da so enojezični dojenčki v Taipeju in Seattlu
ob poslušanju glasov mandarinščine
pokazali enak vzorec.
Med šestimi in osmimi meseci med njimi ni bilo razlik.
Po dveh mesecih pa se je zgodilo nekaj neverjetnega.
Tajvanski dojenčki so postajali boljši, ameriški pa zaostajali.
Ameriške dojenčke smo v tem obdodju
izpostavili mandarinščini.
Kot bi prišli na enomesečni obisk sorodniki s Kitajske,
se nastanili k vam domov
in se dvanajstkrat pogovarjali z otroki.
Tako je bilo to videti pri nas.
(Video) (V mandarinščini)
Kaj smo naredili tem malim možganom?
(Smeh)
Nadzorna skupina je morala zagotoviti,
da si zgolj s prihodom v laboratorij
ni izboljšala znanja mandarinščine.
Nato je prišla skupina dojenčkov in poslušala angleščino.
Na prikazu lahko vidimo,
da izpostavljenost angleščini ni izboljšala njihove mandarinščine.
Kaj pa se zgodi dojenčkom,
izpostavljenim mandarinščini v 12 nizih?
Postali so tako dobri kot tajvanski dojenčki,
ki so svoj jezik poslušali deset mesecev in pol.
Izkazalo se je,
da dojenčki ustvarijo statistiko novega jezika.
Karkoli jim predstavite, bodo spremenili v statistiko.
Spraševali smo se,
kakšnega pomena ima človek
pri teh vajah učenja.
Druga skupina dojenčkov
je bila prav tako na 12 nizih,
ki pa so potekali preko tv sprejemnika,
tretja skupina pa je poslušala le zvoke
in gledala medvedka na ekranu.
Kaj smo naredili z njihovimi možgani?
Tu vidite rezultat poslušanja,
pri katerem učenje ne napreduje,
ter rezultat gledanja in poslušanja,
prav tako brez napredka.
Le človeško posredovanje jezika
omogoči dojenčkom ustvarjanje statistik.
Njihovi socialni možgani odločajo,
kdaj lahko pride do statistike.
Radi bi vstopili v možgane
in od blizu videli, kaj se dogaja,
ko so dojenčki pred TV sprejemnikom
oz. poslušajo druge ljudi.
Na srečo imamo novo napravo,
imenovano magnetni encefalogram,
ki nam to omogoča.
Videti je kot marsovska havba.
Je popolnoma varna,
neinvazivna in tiha.
Z milimetrsko natančnostjo
v prostorskem smislu
in v časovnem do milisekunde točno,
preko 306 SQUIDov -
superprevodnih naprav
za kvantno interferenco -
lahko opazujemo magnetna polja,
ki se spreminjajo glede na misli.
Prvi na svetu
smo posneli dojenčke
z napravo MEG
med njihovim učenjem.
To je mala Emma.
Stara je šest mesecev.
Različne jezike posluša
preko slušalk v ušesih.
Kot vidite, se lahko giblje.
Njeno glavo spremljamo
preko kroglic v kapici,
zato je prosta, da se giblje.
Priča smo izjemnemu dosežku.
Kaj vidimo?
Dojenčkove možgane.
Ko zasliši besedo v njenem jeziku,
se odzovejo območja za slušno zaznavanje
in za njimi sosednja območja,
za katera menimo, da so povezana s koherenco
oz. uskladitvijo možganov med različnimi območji,
in vzročnostjo,
ki povzroči, da eno področje spodbudi drugo.
Začenjamo z veliko
in zlato dobo
poznavanja razvoja otroških možganov.
Lahko jih bomo opazovali
med doživljanjem čustev,
med učenjem govora in branja,
reševanja matematičnega problema
ali ko dobijo zamisel.
Lahko bomo izvedli posege na možganih
za otroke, ki imajo učne težave.
Kot so že pesniki in pisci opisali,
mislim, da bomo lahko videli
čudovito odprtost,
popolno in celovito odprtost
otroškega uma.
Preučevanje otroških možganov
nas bo privedlo do globokih resnic
o pomenu biti človek
in tako bomo morda lahko ohranili
naše misli odprte za učenje
skozi celo življenje.
Hvala.
(Aplavz)