Šiandien norėčiau jums papasakoti apie meilės matematiką.
Manau visi sutiksite,
kad matematikai yra pagarsėję įgudžiais surasti meilę.
Ir tai ne tik dėl mūsų vėržlių asmenybės bruožų,
aukštų šnekėjimo gebėjimų ir nuostabių penalų.
Taip yra taip pat dėl to, kad mes išties atlikome žiauriai daug skaičiavimų
kaip susirasti idealų partnerį.
Man labiausiai patinkantis mokslinis straipsnis šia tema vadinasi
„Kodėl aš neturiu merginos“ (Juokas)
Peter Backus bandė įvertinti savo šansus atrasti meilę.
Peter nėra labai godus vyras.
Iš visų pasiekiamų moterų Anglijoje,
Peter teieško tokios, kuri gyvena šalia jo,
yra tinkamos amžiaus grupės,
su universitetiniu išsilavinimu,
tokios, kuri labai tikėtina, kad sutars puikiai,
tokios, kuri tikėtina bus gana patraukli
ir kuriai jis tikriausiai bus taip pat patrauklus.
(Juokas)
Ir tai jam duoda apskaičiavimą, kad visoje Anglijoje tokių yra viso 26-ios moterys.
Reikalai neatrodo puikiai, tiesa Peter?
Pažiūrėkime į tai iš kitos perspektyvos:
tai apie 400 kartų mažiau, nei geriausiu atveju prognozuojamas
protingų būtybių už visatos skaičius.
Tai taip pat Peter suteikia 1 iš 285 000 šansą
susidurti su viena iš šių ypatingų moterų
išėjus pavakaroti.
Norėčiau galvoti, jog tai yra priežastis,
kodėl matematikai nesivargina eiti į vakarones.
Reikalas tas, kad aš asmeniškai
nepasirašau tokiam pesimistiniui požiūriui.
Nes aš žinau, lygiai taip pat kaip ir jūs,
kad meilės reikalai taip neveikia.
Žmogiškos emocijos nėra tvarkingai sudėliotos, racionalios ir nuspėjamos.
Ir taip pat žinau, kad tai nereiškia,
jog matematika neturi mums nieko pasiūlyti,
mat meilė, kaip ir visas gyvenimas, yra kupina modelių
ir matematika juk fundamentaliai yra apie modelių studijavimą.
Nuo orų nuspėjimo modelių, iki akcijų rinkos svyravimų,
nuo planetų judėjimo modelių, iki miestų augimo.