Buvo Velykų metas ir mes buvome
viršutiniame kambaryje, Jeruzalėje.
Mes visi meldėmės viena nata.
Mel meldėme atleidimo ir nuolankumo,
ir mes išpažinome savo nuodėmes.
Mes taip siekėme Viešpačio vizijos,
jėgos ir Šventosios Dvasios.
Tai buvo neįtikėtinas vieningumo jausmas
kada mes nuoširdžiai meldėmės kartu.
Staiga pasigirdo stipraus vėjo garsas
kuris pripildė visą kambarį kuriame sėdėjome.
Tada nusileido ugnies liežuviai ir atsidūrė ant žmonių.
Visi kambaryje esantys žmonės buvo pripildyti Šventosios Dvasios.
Prisiminkite, kad Velykų metu
žmonės atvyko dievinti iš daug šalių,
ir dabar, jie staiga galėjo girdėti Dievo žodį savo gimtąja kalba.
To pasekmė buvo, kad 3000 žmonių prisidėjo
prie tikinčiųjų rato per vieną dieną.
Žmonės pašventė save
apaštalų mokymams ir draugijai -
duonos dalybai bei maldai.
Kiekvieną dieną jie susitikdavo šventyklos kieme.
Savo namuose, jie dalinosi duona ir valgė kartu,
ir kiekvieną dieną augo išgelbėtųjų kiekis.