Oli Paasapühade aeg ja me olime
ülemises toas Jeruusalemmas.
Me kõik palvetasime ühiselt.
Palvetasime meeleparanduse ja alandlikkuse eest
ning tunnistasime üles enda patte.
Samuti otsisime me Jumala nägemust,
jõudu ja Püha Vaimu.
Levis uskumatu ühtuse tunne,
kui koos tõsimeelselt palvetasime.
Ootamatult ilmnes tugevast tuulest tingitud heli,
mis täitis terve toa, kus istusime.
Siis tulid alla tule keeled ning see tuli puhkas inimestel.
Kõik toas viibinud inimesed olid täidetud Püha Vaimuga.
Nüüd, mäletagem et Paasapühade ajal
tulid inimesed paljudest riikidest, et teenida
ja nüüd, ootamatult võisid nad kuulda evangeeliumit, igaüks neist oma keeles.
Selle tulemusena lisandus uskujate sekka
ühe päevaga 3000 inimest.
Inimesed pühendasid ennast
apostlite õpetusele ja nende kaaskonda-
leivamurdmisele ja palvele.
Iga päev kohtusid nad pühakodades.
Enda koduses, murdsid nad leiba ja sõid koos
ja päästetud saanute arv kasvas igapäevaselt.