Det var i Påsken, og vi var
i et loftsværelse i Jerusalem.
Vi var alle i bøn, som med én stemme.
Vi bad for omvendelse og ydmyghed,
og vi bekendte vores synder.
Vi søgte også Herrens åsyn
styrke, og Helligånden.
Der var en utrolig følelse af enhed
og vi bad sammen i oprigtighed.
Pludselig var der en lyd af en voldsom vind
som fyldte hele rummet, hvor vi sad.
Tungerne af ild kom ned og ilden tog ophold i folk.
Alle i rummet blev fyldt med Helligånden.
Husk nu på, at i Påsketiden
kom mennesker fra mange lande for at tilbede,
og nu kunne de pludselig høre evangeliet på deres eget sprog.
På grund af dette, blev 3.000 mennesker føjet til
de troende på én dag.
Folk hengav sig selv
til apostlenes lære og til fællesskabet -
til at bryde brødet og til bøn.
Hver dag ville de mødes i templets gårde.
I deres hjem, de brød brødet og spiste sammen,
og antallet af de som blev frelst voksede dagligt.