Наш мозок залежить від їжі.
Якщо забрати всю рідину із нашого мозку
і розкласти його до складових поживних елементів,
що це було б?
Більшість ваги дегідрованого мозку приходилась би на жири,
також відомі як ліпіди.
В тому, що залишилось, ви б знайшли протеїни та амінокислоти,
сліди мікронутрієнтів
та глюкози.
Мозок - це звичайно, більше ніж сума живильних елементів,
та кожний компонент має різний вплив на функціонування,
розвиток,
настрій
та енергію.
Тож ця апатія після обіду,
чи опівнічна активність, яку ви, можливо, відчували,
це може бути результатом впливу їжі на ваш мозок.
Серед жирів вашого мозку головними є омега 3 та 6.
Це незамінні жирні кислоти,
які пов'язані із запобіганням дегенеративного стану головного мозку,
що обов'язково виникає після дієт.
Тож споживання омега-наповненої їжі,
як горіхи,
зерна,
та жирної риби
необхідне для створення та підтримання кліткових мембран.
І якщо омеги - це хороші жири для вашого мозку,
довгострокове споживання інших жирів, трансжирів та насичених жирів
ставить під загрозу здоров'я мозку.
В той час як протеїни та амінокислоти,
будівельний блок поживних речовин зростання та розвитку
маніпулюють нашими відчуттями та поведінкою.
Амінокислоти містять сигнали до нейротрансмітерів
хімічних повідомлень, які передають сигнали між нейронами,
що впливають на настрій,
сон,
концентрацію
та вагу.
Вони - основна причина того, що ми спокійно почуваємось після великої тарілки спагетті
чи спритнішими після страви, багатої на протеїн.
Складні комбінації елементів в їжі
можуть стимулювати клітини мозку вивільняти норепінефрин,
допамін
чи серотонін.
Та шлях до клітин мозку є складним
і амінокислотам доводиться змагатись за успіх.
Дієта із ряду продуктів допомагає підтримувати збалансовану комбінацію
мозкових передавачів
та втримує настрій від різких змін.
Як інші органи вашого тіла,
мозок також отримує вигоду із постійного живлення мікроелементами.
Антиоксиданти в фруктах та овочах
змушують мозок боротись із вільними радикалами, які руйнують клітини мозку,
та дають йому можливість добре працювати довгий період часу.
Без сильних мікроелементів,
як вітамін B6,
B12
та фолієва кислота,
наш мозок був би чутливим до хвороб мозку та психічних хвороб.
Незначна кількість мінералів заліза,
міді,
цинку
та натрію
також вирішальна для розвитку мозку та пізнавальних здібностей.
Для того, щоб мозок ефективно трансформував та синтезував
ці важливі нутрієнти,
йому потрібне паливо, багато.
Хоча людський мозок займає лише 2% всього тіла,
він використовує 20% ресурсів енергії.
Більшість енергії приходить від карбогідратів,
які наше тіло переварює в глюкозу чи цукор у крові.
Фронтальні зони такі чутливі до вкраплень глюкози,
що зміна в психічному функціонуванні є одним із основних сигналів
дефіциту поживних речовин.
Якщо припустити, що ми отримуємо глюкозу регулярно,
як особливий тип вуглеводів, який ми споживаємо, впливає на мозок?
Вуглеводи бувають трьох форм:
крохмаль,
цукор
та волокна.
У той час, як на етикетках продуктів
вони зібрані в один вуглевод,
співвідношення підгруп цукру і волокон до цілого
впливає на реакцію мозку та тіла.
Високі глікемічні продукти, як білий хліб,
спричиняють швидке вивільнення глюкози в кров,
а потім настає провал.
Рівень цукру в крові падає вниз, а разом з ним наш настрій та концентрація.
З іншої сторони, овес, зерно та бобові мають повільніше вивільнення глюкози,
забезпечуючи стійкіший рівень уважності.
Для тривалої потужності мозку
вибір між продуктами, багатими на поживні речовини, грає вирішальну роль.
Коли справа стосується того, що кусати, жувати чи ковтати,
ваш вибір має прямий та довготривалий вплив
на найбільш потужний орган тіла.