Научих за земетресението в Хаити по Скайп.
Жена ми ми изпрати съобщение,
"Уау, земетресение,"
и после изчезна в продължение на 25 минути.
Това бяха 25 минути на абсолютен ужас,
който хиляди хора в САЩ почувстваха.
Беше ме страх от цунами.
Това, което не осъзнах,
беше че има по-голям ужас в Хаити,
и това е строителния колапс.
Ние всички сме виждали снимките
от срутените сгради в Хаити.
Това са снимки, които е направила жена ми,
няколко дни след земетресението,
докато си проправях път през резерва към страната.
Това е националният дворец,
еквивалента на Белия дом.
Това е най-големият супермаркет в Карибския басейн,
в пиковите пазарни часове.
Това е колежа за медицински сестри.
Има 300 медицински сестри, които се учат там.
Общата болница в непосредствена близост,
остана до голяма степен незасегната.
Това е Министерството на икономиката и финансите.
Всички ние чухме,
за огромната загуба на човешки животи
при земетресението в Хаити,
но не чухме достатъчно,
за това, защо всички тези хора загинаха
Не чухме
защо сградите се срутиха.
В края на краищата, това бяха сградите,
а не земетресението,
които убиха 220 000 души,
които раниха 330 000,
и оставиха без подслон 1,3 милиона души,
които прекъснаха доставките
на храна и вода
за един цял народ.
Това е най-голямото бедствия в метрополитна област
от десетилетия насам.
И това не беше природно бедствие.
Това беше строителна катастрофа.
Групата за развитие на подходяща инфраструктура (ГРПИ) работи в Хаити
от 2007 година,
предоставя техническа и бизнес подкрепа
на малки предприятия.
И след земетресението ние доведохме инженери по земетресенията,
за да разберем защо сградите се срутиха,
за да проучим какво е безопасно, и какво не.
Работейки с MINUSTAH,
което е Стабилизиращата мисия в Хаити на ООН,
с Министерството на благоустройството,
с различни неправителствени организации,
ние инспектирахме над 1500 сгради.
Ние проверихме училища
и частни резиденции.
Проверихме медицински центрове
и хранителни складове.
Инспектирахме правителствени сгради.
Това е Министерството на правосъдието.
Зад тази врата
е Националният съдебен архив.
Мъжът на вратата, Андре Филитро,
който е директора
на Центъра за интердисциплинарни изследвания по сеизмично инженерство
в университета в Бъфало,
проучваше, за да видите дали е безопасно
да се възстановят архивите.
Андре ми каза,
след като видял как сградите се срутват
отново и отново по същия начин,
че няма нови изследвания тук.
Тук няма нищо, което да не знаем.
Слабите точките били същите --
стени и плочи, които не са закрепени по правилен начин към колоните --
това е покривна плочка провиснала от сградата --
конзолна конструкция,
или структури, които са асиметрични,
които се разтресли силно и паднали,
некачествени строителни материали,
недостатъчно бетон,
недостатъчна компресия в блоковете,
арматура, която е гладка,
арматура, която била изложена на атмосферните влияния и ръждясала.
Сега има решение
за всички тези проблеми.
И ние знаем как да се строи правилно.
Доказателството за това дойде от Чили,
почти месец по-късно,
когато земетресение с магнитуд 8,8
разтърси Чили.
Това е 500 пъти
по силно от 7,0 ,
което разстърси Порт-о-Пренс --
500 пъти по-силно,
но само по-малко от хиляда жертви.
Като се вземе предвид гъстотата на населението,
това е по-малко от един процент
от въздействието на земетресението в Хаити.
Каква е разликата
между Чили и Хаити?
Сеизмичните стандарти
и ограничената зидария,
при която сградата действа като цяло --
стени и колони,
и покриви и плочи,
прикрепени заедно, за да се подкрепят взаимно,
вместо да бъдат разделени на отделни части и да поддадат.
Ако се вгледате в тази сграда от Чили,
тя е разделена наполовина,
но това не е купчина развалини.
Чилийците строят с ограничена зидария
в продължение на десетилетия.
Точно сега, ГРПИ работи с KPFF Инженери консултанти,
Архитектура за човечеството,
за да предостави повече обучения по ограничаваща зидария
в Хаити.
Това е Ксантус Дейниъл.
Той е строител,
просто общ строителен работник, не е майстор,
който участва в едно от нашите обучения.
На последната си работа, той работил с шефа си,
и те започнали да изливат колоните погрешно.
Той завел шефа си настрана,
и му показал материалите от ограничаната зидария.
Той му казал, "Знаеш ли, не трябва да правим това по грешния начин.
Няма да ни струва повече,
ако го направим по правилния начин."
И те пренаправили тази сграда.
Те поставили арматурата правилно.
Излели колоните правилно.
И тази сграда ще бъде безопасна.
И всяка сграда,
която ще изградят в бъдеще,
ще бъде безопасна.
За да бъдем сигурни, че сградите са безопасни,
няма да е необходима политика,
ще е неоходимо да достигнем
до строителите на земята,
и да им помогнем да научат подходящите техники.
Сега има много групи, които правят това.
Човекът в жилетката там,
Крейг Тотен,
той настоява
да се предоставят документи на всички групи, които правят това.
Чрез "Хаити свързано отново",
чрез Изграждане на промяна, Архитектура за човечеството,
ГРПИ,
има възможност
да се достигне
до 30 000, 40 000 зидари
в цялата страна,
и да се създаде движение за правилно строителство.
Да се достигне до хората на земята,
по този колаборативен начин,
това е изключително достъпно.
Вместо милиардите, изразходвани за реконструкция,
човек може да тренира зидарите
за броени долари за всеки дом,
който те построяват през целия им живот.
В крайна сметка, има два начина,
по които може да се възстанови Хаити,
начина, по който се почва отгоре,
е начина, по който Хаити изгражда в продължение на десетилетия.
Начинът отгоре
е лошо построена сграда,
която ще падне.
Начинът, по който се започва отдолу е за сграда, със затворена зидария,
където стените са закрепени заедно,
сградата е симетрична,
и ще издържи на земетресение.
Въпреки това бедствие,
тук има възможност,
да се изградят по-добри къщи
за следващото поколение,
така че, когато следващото земетресение удари,
ще бъде само бедствие,
но не и трагедия.
(Ръкопляскания)