Cuvântul „comoție" provoacă frică astăzi mai mult ca niciodată
și știu asta personal.
Am jucat fotbal american 10 ani,
am fost lovit în cap de mii de ori.
Și, totuși, trebuie să vă spun că mult mai rău decât asta
au fost câteva accidente de bicicletă în care am suferit comoții
și încă resimt efectele celei mai recente
în timp ce stau în fața dumneavoastră.
Există o frică legată de comoții
care are o justificare în spate.
Există informații cum că un istoric repetat al comoțiilor
poate duce la demență prematură, precum Alzheimer,
și encefalopatie traumatică cronică.
Acesta a fost subiectul filmului cu Will Smith, „Concussion."
Și toată lumea știe de fotbal american și ce vede în armată,
dar s-ar putea să nu știți
că mersul pe bicicletă este principala cauză care duce la comoțiile copiilor,
adică comoții legate de sport.
Și alt lucru pe care ar trebui să vi-l spun,
pe care poate nu-l știți,
este că acele căști purtate în mersul pe bicicletă și fotbal american
și multe alte activități,
nu sunt proiectate sau testate
pentru cât de bine vă pot proteja copiii împotriva comoțiilor.
Sunt, de fapt, proiectate și testate
pentru calitatea de a proteja împotriva unei fracturi de craniu.
Și, astfel, părinții îmi pun mereu această întrebare,
mă întreabă
„Ți-ai lăsa propriul copil să joace fotbal american?"
Sau: „Ar trebui să-mi las copilul să joace fotbal?"
Și mă gândesc
că suntem departe de a da un răspuns cu orice fel de încredere.
Așa că privesc acea întrebare dintr-o perspectivă puțin diferită
și vreau să știu cum putem preveni comoțiile?
Este măcar posibil așa ceva?
Și mulți experți cred că nu este,
dar munca pe care o facem în laborator
începe să dezvăluie mai multe despre detaliile legate de comoții,
pentru ca noi să înțelegem mai bine.
Motivul pentru care putem preveni cu căști fracturile de craniu
este simplu. Știm cum funcționează.
Comoția a fost mai mult un mister.
Așa că, pentru a înțelege mai bine ce s-ar putea întâmpla într-o comoție
vreau să vă arăt filmulețul
pe care-l vedeți când căutați pe Google
„Ce este o comoție?"
Apare site-ul CDC
și acest filmuleț spune, în esență, toată povestea.
Ce vedeți este capul care se mișcă înainte,
creierul rămâne în urmă,
apoi îl ajunge din urmă
și se izbește de craniu.
Ricoșează în craniu,
apoi își urmează cursul spre cealaltă parte a craniului.
Și ce observați că este evidențiat în acest video de la CDC,
care menționez că a fost finanțat de NFL,
este că suprafața externă a creierului,
unde acesta s-a izbit de craniu,
arată de parcă ar fi fost afectată sau rănită.
Și referitor la acest video,
aș vrea să vă spun că sunt unele aspecte care probabil sunt corecte,
grăitoare pentru ce cred savanții că se întâmplă cu comoțiile,
dar probabil sunt mai multe în neregulă cu acest video.
Un lucru cu care sunt de acord și cu care cred că mulți experți sunt,
este că, da, creierul are aceasă dinamică.
Chiar rămâne în urma craniului
apoi revine, se mișcă înainte și înapoi și oscilează.
Credem că este adevărat.
Totuși, amploarea mișcării creierului pe care o vedeți în acest film
probabil nu este corectă deloc.
Există foarte puțin spațiu în cutia craniană,
doar câțiva milimetri,
și e umplut complet cu lichid cefalorahidian,
care acționează ca un strat protector.
Deci, creierul ca întreg probabil se mișcă foarte puțin în craniu.
Cealaltă problemă cu acest video
este că acest creier este prezentat
ca un fel de întreg rigid care se mișcă încolo și-ncoace
și nici asta nu e adevărat.
Creierul este una dintre cele mai moi materii din corp
și vă puteți gândi la el ca la un jeleu.
În timp ce capul se mișcă înainte și înapoi,
creierul se torsionează și se deformează
și țesutul se întinde.
Mulți experți, cred, ar fi de acord
că o comoție probabil nu e ceva ce are loc
pe suprafața externă a creierului,
ci mai degrabă mult mai în profunzime,
către centrul creierului.
Acum, felul în care abordăm această problemă,
pentru a încerca să înțelegem mecanismele comoției
și să aflăm dacă o putem preveni,
este prin folosirea acestui dispozitiv.
Este o proteză dentară.
Are senzori înăuntru care practic sunt la fel
cu cei din telefon:
accelerometre, giroscoape,
iar când cineva este lovit în cap,
acesta vă poate spune cum s-a mișcat capul
cu mii de eșantioane pe secundă.
Principiul din spatele protezei este acesta:
se fixează pe dinți.
Dinții dumneavoastră sunt printre cele mai dure materii din corp.
Așa că se leagă puternic de craniu
și vă dă cea mai precisă măsurare posibilă
a modului în care se mișcă craniul.
Oamenii au încercat alte abordări, cu căști.
Am examinat și alți senzori care merg în piele,
dar pur și simplu se mișcă prea mult,
deci, considerăm că aceasta este singura cale sigură
de a face o bună măsurare.
Și acum că avem acest dispozitiv, putem merge dincolo de a studia cadavre,
pentru că puteți afla atât de multe despre comoții
doar studiind un cadavru,
dar noi vrem să studiem oameni vii.
Așadar, unde putem găsi un grup de voluntari dispuși
să meargă și să își izbească între ei capetele în mod regulat
și să sufere o comoție?
Ei bine, eu am fost unul dintre ei,
este echipa locală și prietenoasă de fotbal american, Stanford.
Acesta este laboratorul nostru
și vreau să vă arăt
prima comoție pe care am măsurat-o cu acest dispozitiv.
Un lucru de precizat este că dispozitivul are acest giroscop în el,
și asta vă permite să măsurați rotația capului.
Mulți experți cred că acesta e factorul critic
care ar putea să ne spună ce se întâmplă într-o comoție.
Vă rog să priviți acest video.
Crainic: Pumele încearcă să prindă din urmă, dar Luck are timp
și Winslow este lovit.
Sper că este bine.
(Publicul freamătă)
În partea de sus a ecranului,
îl vedeți cum avansează doar puțin,
se detașează în siguranță.
Aici vine spre voi cu viteza reală. Auziți sunetul ăsta.
Lovitura dată de...
David Camarillo: Scuze, de trei ori este puțin cam mult.
Dar ați prins ideea.
Deci, când vă uitați la acest filmuleț,
cam singurul lucru pe care-l puteți vedea este că a fost rău lovit și rănit.
Dar când extragem datele
din proteza pe care o purta,
putem vedea mult mai multe detalii, informații mai bogate.
Și un lucru pe care l-am observat aici
este că a fost lovit în partea stângă jos a măștii.
Și asta a dus la ceva contraintuitiv.
Capul nu i s-a mișcat spre dreapta.
De fapt, inițial s-a rotit spre stânga.
Apoi, pe măsură ce gâtul lui a început să se comprime,
forța loviturii a făcut să se bată înapoi spre dreapta.
Așa că mișcarea stânga-dreapta a fost ca un fel de traumatism cervical
și credem că probabil asta a dus la leziunea creierului.
Acest dispozitiv este limitat doar la a evalua mișcarea craniului,
dar ce ne dorim efectiv să aflăm e ce se întâmplă înăuntrul creierului.
Așa că noi colaborăm cu grupul lui Svein Kleiven din Suedia.
Ei au dezvoltat un model al creierului cu elemente finite.
Aceasta este o simulare
folosind datele protezei din lovitura pe care tocmai v-am arătat-o
și ce vedeți este creierul,
prin secțiune transversală frontală,
răsucindu-se și deformându-se după cum am spus.
Vedeți că nu seamănă prea mult cu acel video de la CDC.
Culorile pe care le vedeți
arată cât de mult este întins țesutul cerebral.
Roșu este 50%.
Deci creierul a fost întins cu 50% din lungimea sa inițială,
țesutul din acea zonă anume.
Cel mai important lucru la care vreau să vă fac atenți este această pată roșie.
Pata roșie este foarte aproape de centrul creierului
și relativ vorbind,
nu vedeți multe culori ca aceea pe suprafața externă
ca în video-ul de la CDC.
Ca să explic puțin mai amănunțit
despre cum credem că poate să aibă loc o comoție,
trebuie să menționez
că noi și alții am observat că o comoție este mai probabilă
când ești lovit și capul tău se rotește în această direcție.
Asta se întâmplă mai des în sporturi ca fotbalul american,
dar asta pare să fie și mai periculos. Deci ce s-ar petrece acolo?
Ei bine, un lucru pe care-l observați în creierul uman,
care e diferit de al altor animale,
este că avem acești doi lobi foarte mari.
Avem emisfera dreaptă și emisfera stângă.
Și elementul-cheie de observat în această imagine
este că exact în centru, între emisfera stângă și cea dreaptă,
există o scizură largă care pătrunde adânc în creier.
În acea scizură, și nu puteți vedea asta în imagine,
va trebui să mă credeți,
există un strat de țesut fibros.
Se numește falx cerebri
și se întinde din fața până în spatele capului
și e destul de rigid.
Ceea ce permite acesta este ca, atunci când sunteți loviți
și capul se rotește în această direcție stânga-dreapta,
să se transmită forțele rapid, direct către centrul creierului.
Acum, ce este la baza scizurii interemisferice?
Este „cablajul" creierului
și, de fapt, acest mănunchi roșu, aici, la baza scizurii
este cel mai mare mănunchi fibros.
Acela este „cablajul" ce leagă emisferele stângă și dreaptă ale creierului.
Este numit corpul calos.
Și credem că acesta ar putea fi
unul dintre cele mai comune mecanisme ale comoției,
și pe măsură ce forțele coboară, se lovesc de corpul calos,
provocând o disociație între emisfera dreaptă și cea stângă
și poate explica câteva dintre simptomele comoției.
Această descoperire concordă cu acea boală
pe care am menționat-o, encefalopatia cronică traumatică.
Aceasta e o imagine a unui fost jucător profesionist de fotbal de vârstă mijlocie,
și ce vreau să evidențiez este că dacă vă uitați la corpul calos,
o să dau înpoi ca să vedeți mărimea normală a corpului calos
și mărimea persoanei care are encefapolatie cronică traumatică aici;
este foarte atrofiat.
La fel se întâmplă pentru tot spațiul din ventriculi.
Acești ventriculi sunt mult mai mari.
Deci, tot acest țesut de lângă centrul creierului
a murit cu timpul.
Așadar, ce aflăm este cu adevărat valoros.
Există și niște vești bune
și sper să vă dau un sentiment de speranță până la finalul discursului.
Unul dintre lucrurile pe care le-am observat,
în speță la acest mecanism al leziunii,
este că, deși există o transmisie rapidă a forțelor în josul scizurii,
tot durează un anumit timp.
Și ne gândim că dacă am putea încetini capul suficient de mult
încât creierul să nu rămână în urma craniului,
ci, în schimb, să se miște în același timp cu craniul,
atunci am putea preveni acest mecanism al comoției.
Dar cum putem încetini capul?
(Râsete)
O cască gigantică.
Așadar, cu mai mult spațiu, aveți mai mult timp,
pare puțin ilar,dar unii dintre voi poate au mai văzut asta.
Este fotbal cu bule și e un sport adevărat.
De fapt, am văzut câțiva tineri
jucând acest sport pe strada casei mele într-o zi
și, din câte știu, nicio comoție nu a fost raportată.
(Râsete)
Dar, vorbind serios, acest principiu chiar funcționează,
dar s-a mers prea departe.
Nu e ceva practic pentru mersul pe bicicletă sau fotbal american.
Așa că noi colaborăm cu o companie din Suedia numită Hövding.
Poate unii dintre voi le cunoașteți munca,
folosesc același principiu al aerului ca să avem spațiu în plus
pentru a preveni comoția.
Copii, nu încercați asta acasă, vă rog.
Acest cascador nu are cască.
În schimb, are un guler,
și acest guler are senzori în el,
același tip de senzori care sunt în proteza noastră,
și detectează când este probabil să aibă o căzătură,
și are un airbag care se declanșează și explodează,
în esență, în același fel în care funcționează airbag-ul din mașină.
Și prin experimentele făcute în laborator cu dispozitivul lor,
am aflat că poate reduce semnificativ riscul unei comoții în anumite scenarii,
comparativ cu o cască normală de bicicletă.
Este un progres fascinant.
Dar ca să realizăm beneficiile tehnologiei
care poate preveni o comoție,
trebuie ca ea să fie reglementată.
Asta este realitatea.
Acest dispozitiv este de vânzare în Europa,
dar nu este de vânzare în S.U.A. și probabil nici nu va fi prea curând.
Aș vrea să vă spun de ce.
Există niște motive pertinente și altele nu atât de pertinente.
Căștile de bicicletă sunt reglementate de guvernul federal.
Autoritatea pentru Protecția Consumatorului a acordat jurisdicţie
pentru aprobarea vânzării căștilor de bicicletă
și acesta e testul pe care-l fac.
V-am spus despre el la început, când am vorbit despre fractura de craniu.
Pentru asta este testul.
Și este un lucru important de făcut.
Vă poate salva viața, dar aș spune că nu este suficient.
De exemplu, un lucru pe care nu-l evaluează acest test
este că nu vă spune dacă airbag-ul se va declanșa
la timpul și momentul potrivite și nu când nu e necesar.
La fel, nu vă va spune
dacă această cască poate preveni comoțiile sau nu.
Dacă vă uitați la căștile de fotbal care nu sunt reglementate,
ele sunt supuse unui test similar.
Totuși, ele nu sunt reglementate de către guvern.
Aparțin de o organizație industrială, așa funcționează majoritatea.
Dar această organizație, vă spun că este destul de încăpățânată
în a-și actualiza standardele.
În laboratorul meu, nu lucrăm numai asupra mecanismului comoției,
ci vrem să aflăm cum putem avea standarde mai bune pentru testare.
Și sperăm că guvernul poate folosi acest tip de informație
ca să încurajeze inovația,
informând consumatorii
despre cum îi poate proteja o cască anume.
Și vreau să revin la întrebarea de la început
și anume, dacă m-aș simți încrezător să-mi las copilul să joace fotbal
sau să meargă cu bicicleta.
Și acesta poate fi rezultatul propriei mele experiențe traumatice.
Sunt mult mai neliniștit când fiica mea, Rose, merge pe bicicletă.
Are un an și jumătate
și deja vrea să gonească pe străzile din San Francisco.
Aici este capătul uneia dintre străzi.
Scopul meu personal este, și cred că asta e posibil,
să dezvolt mai departe aceste tehnologii,
și, de fapt, în laborator lucrăm la ceva anume
care chiar oferă o utilizare optimă a spațiului destinat căștii.
Sunt încrezător că vom fi capabili,
înainte să fie pregătită să meargă pe o bicicletă cu două roți,
să avem ceva disponibil
care într-adevăr să reducă riscul unei comoții
și să se supună reglementărilor.
Și ce aș dori să fac
și știu că pentru unii din voi e mai urgent,
mai am câțiva ani,
este să le pot spune părinților și bunicilor când sunt întrebat
că este sigur și sănătos pentru copii să ia parte la aceste activități.
Sunt foarte norocos să am o echipă minunată la Stanford
care să lucreze din greu pentru asta.
Sper să revin peste câțiva ani cu o ultimă poveste,
dar pentru moment vă spun
vă rog, nu vă fie teamă când auziți cuvântul "comoție".
Există speranță.
Vă mulțumesc.
(Aplauze)