Acesta este Aldous Huxley.
Un om bântuit de o viziune a iadului pe pământ.
Un critic social aprins,
dl. Huxley, acum 27 de ani, a scris
Brave New World, un roman care a prezis
că într-o zi întreaga lume va trăi
sub o dictatură înspăimântătoare.
Dl Huxley spune că lumea sa fictivă a
groazei este după colț pentru noi toți!
Vom afla de ce într-o clipă!
Interviul lui Mike Wallace
Prezentat de ABC
în asociere cu Fun for the
Republic vă aduce o serie televizată
specială care discută despre problemele
supraviețuirii și libertății în America
Bună seara! Sunt Mike Wallace!
Oaspetele din această seară Aldous Huxley este un om de
litere pe atât de tulburător, pe atât de
distins, născut în Anglia, acum
rezident în California. Dl. Huxley a scris
unele dintre cele mai electrice romane
și critici sociale ale acestui secol.
Tocmai a terminat o serie de eseuri
numite Dușmani ai Libertății în care
subliniază și definește amenințările la
adresa libertății noastre în Statele Unite
Dl. Huxley permiteți-mi să vă întreb asta
Așa cum vedeți, cine și care
sunt dușmanii libertății aici, în SUA?
Ei bine, nu cred că puteți
spune CINE în SUA,
nu cred că sunt persoane sinistre care
încearcă în mod deliberat să jefuiască
libertatea oamenilor, dar cred, în primul
rând, că există o serie de
forțe impersonale care împing
în direcția unei libertăți din ce în ce mai puțină
și, de asemenea, cred că există o serie
de dispozitive tehnologice pe care oricine
cine dorește să le folosească le poate folosi pentru a accelera
acest proces de îndepărtare a libertății
de a impune controlul.
Care sunt aceste forțe și aceste dispozitive?
Ar trebui să spun că există două
forțe impersonale principale. Prima de multe ori nu este
extrem de importantă în SUA.
în prezent, acestea sunt foarte
importante în alte țări.
aceasta este forța care, în
termeni generali, poate fi numită
suprapopulare, presiunea crescândă
a populației care presează asupra
resurselor existente. Este, desigur, un
lucru extraordinar,
se întâmplă ceva ce nu s-a întâmplat
niciodată în istoria lumii înainte.
Să luăm doar un simplu fapt.
Că între timpul nașterii lui Hristos și
debarcarea Mayflower, populația
pământului s-a dublat. A crescut de
la 250 de milioane la probabil 500 de mil.
Astăzi, populația pământului crește
într-un ritm atât de mare încât se va dubla în jumătate de secol.
De ce suprapopularea ne poate diminua libertățile?
În mai multe moduri, mă refer
la experții în domeniu cum ar fi Harrison
Brown, de exemplu, a subliniat că în
țările subdezvoltate, de fapt,
nivelul de trai este în prezent plin,
astfel încât oamenii au mâncare și
bunuri pe cap de locuitor mai puține decât au avut acum 50 de ani.
Și, pe măsură ce poziția economică a
acestor țări devine mai mare,
devine și mai precară, evident
guvernul central trebuie să preia din ce în ce mai multă
responsabilitate pentru a menține nava
statului pe o chilă uniformă și atunci,
bineînțeles, este posibil să existe
tulburări sociale în astfel de condiții,
dar cu un câștig pentru guvernul central.
Așa că cred că se vede
aici un model care pare să împingă
foarte puternic către un regim totalitar
și, din păcate, ca în toate aceste
țări subdezvoltate, singurul
partid politic înalt organizat este
Partidul Comunist, se pare mai degrabă
că ei vor fi moștenitorii acestui
nefericit proces prin care vor
intra în poziția de putere.
Și, în mod destul de ironic, una dintre
cele mai mari forțe împotriva comunismului în lume,
Biserica Catolică, conform
tezei dvs., ar părea că ne împinge
direct în mâinile comuniștilor,
pentru că ei sunt împotriva controlului nașterii.
Ei bine, cred că acest
paradox ciudat este probabil adevărat...
Este o situație extraordinară.
Vreau să spun că trebuie privit
din punct de vedere biologic
întreaga esență a vieții biologice de
pe Pământ este o chestiune de echilibru
și ceea ce am făcut este să practicăm
controlul morții într-un mod intens,
fără a echilibra acest lucru cu controlul
nașterii de la celălalt capăt.
În consecință, ratele natalității rămân la fel de ridicate pe cât erau
și ratele mortalității au scăzut
substanțial atât de mult.
Deocamdată suficient pentru suprapopulare.
O altă forță care ne diminuează
libertățile? O altă forță cred că este
foarte puternic operativă în această
țară este forța a ceea ce se poate
numi supraorganizare. Pe măsură ce tehnologia
devine din ce în ce mai complicată,
devine necesar să avem mai multe și mai
elaborate organizații.
Mai ierarhice și,
întâmplător, progresul tehnologiei
a fost însoțit de un avans
în știința organizării,
nu este posibil să faci organizații la o
scară mai mare decât a fost vreodată posibilă înainte
și astfel încât să ai din ce în ce mai
mulți oameni care trăiesc viețile lor ca
subordonați în aceste
sisteme ierarhice controlate de birocrații
fie birocrația este o afacere mare,
fie birocrația este un guvern mare.
Dispozitivele despre care vorbeați....
Sunt dispozitive specifice sau metode de
comunicare care ne diminuează
libertățile pe lângă
suprapopulare și supraorganizare?
Există cu siguranță dispozitive care pot fi folosite în în acest fel.
Haideți să luăm un sondaj din istoria
foarte recentă și foarte dureroasă...
este propaganda folosită de Hitler,
care a fost incredibil de eficientă, adică
care au fost metodele lui Hitler?
Hitler a folosit teroarea,
forța brută, dar el a folosit și
o formă foarte eficientă de propagandă pe
care o folosea pe toate dispozitivele
la acea vreme. Nu avea televizor,
dar avea radioul pe care îl folosea în
cea mai mare măsură și era capabil să-și
impună voința unei mase imense de oameni.
Germanii erau oameni foarte educați.
Suntem conștienți de toate acestea,
dar cum echivalați utilizarea propagandei de către Hitler
față de felul în care propaganda
este folosită aici, în Statele Unite?
Nici nu trebuie să spunem că
este folosită în acest fel,
nu, dar ideea este că mi se pare că
există o metodă disponibilă în prezent
superioară în anumite privințe
metodei lui Hitler, care ar putea
fi folosită într-o situație proastă.
Simt foarte tare că nu trebuie să fim
luați prin surprindere de propria noastră
tehnologie avansată. Acest lucru s-a tot
întâmplat în istorie, cu tehnologie
la fel de avansată, această schimbare este condiția socială.
Și dintr-o dată oamenii s-au
trezit într-o situație pe care
nu au prevăzut-o și făcând tot felul de
lucruri pe care nu au vrut să le facă.
Ce vreți să spuneți că de exemplu
ne dezvoltăm televiziunea, dar nu
știm cum să o folosim corect?
În prezent televiziunea este folosită
destul de inofensiv.
Este folosită prea mult pentru a
distrage atenția la toată lumea.
Dar imaginați-vă care este
situația în țările comuniste în care
televiziunea, acolo unde există, spune
mereu același lucru tot timpul.
Conduce mereu, nu creează un front
larg de distragere a atenției, creează
un singur punct de tobă într-o singură
idee tot timpul. Este, evident, un
instrument extrem de puternic.
Vorbiți despre potențiala utilizare greșită.
Exact! Avem un citat cum că
toată tehnologia este în sine o minune
neutră, acestea sunt doar puteri care pot
fi folosite fie bine, fie rău, este la fel
cu energia atomică, o putem
folosi fie pentru a ne arunca în aer, fie o putem folosi ca
înlocuitor pentru cărbunele
și petrolul pe care le epuizăm.
Chiar ați scris despre consumul de
droguri (medicamente) în această carte.
Un subiect foarte interesant.
Dacă menționezi această carte a mea,
Minunata Lume Nouă, am postulat o substanță numită
soma, care era un medicament foarte versatil, care
i-ar face pe oameni să se simtă fericiți
în mici doze. I-ar face să vadă viziuni în
doze medii și i-ar trimite la
culcare în doze mari. Bine, nu cred că
un astfel de medicament există acum și nici nu cred că
va exista vreodată, dar avem medicamente
care vor face unele dintre aceste lucruri
și cred că este destul de clar că
putem avea medicamente care ne vor
schimba profund stările mentale, dar fără
să ne facă vreun rău, vreau să spun că aceasta este
revoluția farmacologică care a avut loc.
Avem acum medicamente puternice care
schimbă mintea, fiziologic vorbind, aproape fără costuri.
Nu sunt ca opiul sau ca cocaina,
care schimbă starea de spirit, însă duc
la rezultate teribile din punct de
vedere fiziologic și moral.
Dl Huxley, în noile eseuri, afirmați că acești diverși
dușmani ai libertății ne împing către
o „minunată lume nouă”
și spuneți că ne așteaptă chiar după colț.
În primul rând, puteți să ne detaliați
ce viață e în această „minunată lume nouă”
de care vă temeți atât de mult?
Cum ar fi viața?
Cred că acest tip de dictatură din viitor va fi foarte diferită
de dictaturile cu care am fost
familiarizați în trecutul imediat.
O altă carte profețind viitorul,
care a fost o carte foarte remarcabilă a lui George Orwell - „1984” -
Dar această carte a fost scrisă
la apogeul studiului regimului stalinist
și imediat după regimul Hitler și el
acolo a prevăzut o dictatură folosind în
întregime metodele terorii, metodele
violenței fizice. Cred că ce se va întâmpla în viitor dacă
dictatorii vor descoperi că vechea zicală
spune că poți face totul cu
baionete, cu excepția să stai pe ele,
dar dacă vrei să-ți păstrezi puterea la
infinit, trebuie să obții
acordul mulțimii.
Și asta vor face. Droguri de petrecere,
așa cum am prevăzut în „Minunata lume nouă”,
prin aceste noi tehnici de propagandă,
o vor face ocolind gândul
rațional a omului și atrăgând
subconștientul său și emoții profunde
și nevoi fiziologice, făcându-i să-și iubească
cu adevărat sclavia, vreau să spun, cred
că acesta este pericolul ca de fapt
oamenii, pot fi, într-un fel, fericiți
sub noul regim, în care își
doresc de multe ori să fie fericiți.
Lăsați-mă să vă întreb,
vorbiți despre o lume care s-ar putea
desfășura în limitele unui
stat totalitar. Hai să accentuăm asta.
Credem oricum că trăim în democrație
aici, în Statele Unite.
Credeți că această minunată lume nouă
de care vorbiți ar putea veni aici
în următorul sfert de secol? următorul secol?
ar putea veni aici? pe țărmurile noastre?
Cred că ar putea. De aceea
cred că este extrem de important aici și
acum să începem să ne gândim la aceste
probleme să nu ne lăsăm luați
prin surprindere de noile progrese
ale tehnologiei, de exemplul în ceea ce
privește utilizarea medicamentelor despre care
știm că există suficiente dovezi acum
pentru ca, pe baza acestor dovezi
și folosind o anumită cantitate de imaginație creativă,
să prevedem tipurile de întrebuințări
care ar putea fi făcute de oamenii cu rea voință în aceste lucruri și să
încercăm să prevenim acest lucru și, în același mod, cred că cu alte metode
de propagandă putem prevedea și asta și
putem face multe pentru a preveni și a interzice.
Adică prețul libertății este vigilența veșnică.
Scrieți în „Dușmanii libertății”, scrieți în mod special
despre SUA, spuneți asta scriind despre politica americană.
Spuneți că „tot ce este nevoie sunt bani și de
candidatul care poate fi antrenat să pară sincer.
Principii politice sincere și planuri de
acțiune specifică au ajuns să piardă foarte mult
din importanța lor.
Personalitatea candidatului, felul în care este proiectat
de experții în publicitate sunt lucrurile
care contează cu adevărat.”
Asta a fost în timpul ultimei campanii.
O mulțime de declarații din partea
managerilor de publicitate, din partea campaniei.
Este ideea că ei, candidații,
trebuiau comercializați ca și pasta de dinți și
că trebuia să depinzi în întregime de personalitate (candidat).
Desigur că personalitatea este importantă, dar cu siguranță există oameni
cu o personalitate extrem de amabilă,
în special la televizor, și poate nu
neapărat să fie foarte buni în poziții politice de încredere.
Ce simțiți despre bărbați ca Eisenhower? Stevenson? Nixon?
Care au capacitate mentală și credeau
că putem să tragem pielea de oaie peste
ochii publicului american?
Nu, dar au fost sfătuiți de puternice
agenții de publicitate pentru care facerea
campaniilor a fost destul de diferită de
cele făcute înainte și cred că vom
vedea probabil tot felul de dispozitive
și tehnici noi care apar. Adică,
de exemplu, acest lucru care a primit
multă publicitate toamna trecută:
proiecția subliminală. Adică așa cum
este acest lucru, cred că nu este nicio
amenințare pentru noi în acest moment.
Vorbeam zilele trecute cu una dintre
persoanele care a făcut cea mai mare
muncă experimentală în laboratorul de psihologie cu asta.
Vedem tocmai asta,
că în acest moment nu este un pericol,
dar odată ce ai stabilit un
principiu că ceva funcționează, poți
fi absolut sigur că tehnologia
se va îmbunătăți constant și vreau să
spun că punctul lui de vedere asupra
subiectului a fost că
poate că o vor folosi într-o
oarecare măsură în campania din 1960, dar
probabil o vor folosi mult și
mult mai eficient în campania din 1964.
Deoarece acesta este
ritmul în care tehnologia a avansat.
Și vom fi convinși subliminal să votăm pentru un
candidat pe care nu îl știm.
Suntem convinși să votăm bine.
Acesta este o altă problemă alarmantă.
Ești convins de alegere și de rațiune.
În ceea ce privește publicitatea
pe care ați menționat-o cu
puțin timp în urmă în cartea dvs.,
„Inamicii Libertății”, atacați Madison Avenue,
care controlează cea mai mare parte
a reclamelor noastre de televiziune, radio
publicitate în ziare și așa mai departe.
De ce atacați în mod constant agențiile de reclame?
Nu! Cred că are un rol foarte necesar,
dar pericolul pentru mine într-o democrație este acesta,
adică de ce anume depinde o
democrație? depinde de alegătorul individual care
face o alegere inteligentă și rațională
pentru ceea ce el consideră ca fiind
un interes personal iluminat în orice
circumstanță dată. Dar ceea ce fac acești oameni
care au ca scop vânzarea de bunuri
și, de asemenea, la propagandiștii dictatoriali este faptul că
încearcă să ocolească raționalul
din oameni și apelează direct la
aceste forțe inconștiente de sub
suprafață, astfel încât să facă nefolositoare întreaga
procedură democratică, care se bazează pe o alegere
conștientă pe un teren rațional.
Ei bine, poate că tocmai ați
răspuns la următoarea întrebare,
deoarece în eseul dvs. scrieți despre reclame comerciale
nu doar reclame politice, ci și reclame comerciale
ca atare și cum ați spus-o
copiii de astăzi se plimbă cântând
reclame la bere și reclame la pastă de dinți
și apoi ați legat într-un fel acest fenomen
de pericolele unei dictaturi.
Ați putea să explicați legătura sau credeți că e explicat suficient?
Întreaga problemă a copiilor
cred că este una teribil de importantă,
deoarece copiii sunt destul de
clar mult mai sugestibili decât
adulții obișnuiți și din nou să presupunem
că, dintr-un motiv sau altul, toată
propaganda a fost în mâinile unuia sau a
foarte puține agenții... ai avea o
forță extraordinar de puternică jucându-se cu acești copii care vor
crește și vor fi adulți destul de curând.
Aceasta nu este o amenințare imediată,
dar rămâne una posibilă.
Ați spus ceva în eseul dvs. că
copiii Europei obișnuiau să fie numiți
carne de tun și aici în SUA sunt numiți
carne de televiziune și radio.
Puteți citi în jurnalul de comerț cele mai
clare relatări despre cât de necesar este
să pui mâna pe copii, pentru că mai târziu
vor fi cumpărători fideli ai mărcii.
Vreau să spun că îl câștigi, doar
traduc asta în termeni politici.
Dictatorul spune că vor fi cumpărători loiali de
ideologie când vor fi mari.
Auzim multe despre spălarea creierului
folosită de comuniști. Vedeți vreo
spălare a creierului în afară de cea despre care
tocmai am vorbit și care este folosită aici în SUA?
Nu în formula în care a fost folosită în China și în Rusia,
deoarece aceasta este, în esență,
aplicarea metodelor de propagandă, cea mai proastă și frontală pentru indivizi.
În SUA nu este o lovitură frontală. Probabil aici metoda de publicitate,
este o modalitate de a prinde persoana și a se juca atât pe
fiziologia lui, cât și pe psihologia lui până când se dezintegrează și apoi
îi poți implanta o idee nouă în cap,
adică descrierile metodelor sunt terifiante.
Când citești, nu numai metodele aplicate deținuților politici, ci și metodele
aplicate, de exemplu, pentru pregătirea tinerilor comuniști,
administratori și misionari, ei primesc un
tip de pregătire incredibil de dură, care poate face
ca aproximativ 25% să cedeze, să
se sinucidă, dar produce 75% de adepți complet unici. Fanatici.
Întrebarea care, desigur,
îmi revine în minte, este aceasta:
Politica, evident, în sine, nu este rea;
Televiziunea in sinea ei nu este rea,
Energia atomică nu este rea,
dar vă temeți că va fi folosită într-un mod rău.
De ce oamenii potriviți
nu le vor folosi, în opinia dvs.?
De ce oamenii nepotriviți vor folosi
aceste diverse mijloace și pentru motive greșite?
Cred că unul dintre motive este că acestea sunt toate
instrumente de obținere a puterii și, evident, pasiunea pentru putere este una
dintre cele mai intense pasiuni care există în om
și, de fapt, toate democrațiile se bazează pe prezumția
că puterea este foarte periculoasă și că este extrem de important să nu lăsăm
niciun om sau niciun grup mic să aibă prea multă putere prea mult timp după
ce constituțiile britanice și americane
acceptă mecanisme pentru limitarea puterii
Toate aceste noi mijloace sunt instrumente extrem de eficiente
pentru impunerea puterii unor grupuri mici peste mase mari de oameni.
În „Dușmanii Libertății”, v-ați întrebat retoric;
vă voi pune propria întrebare înapoi, - ați întrebat asta:
Într-o epocă a accelerării suprapopulării, accelerării supraorganizării
și a mijloacelor din ce in ce mai eficiente de comunicare în masă...
cum putem păstra integritatea si reafirma valoarea individului uman?
Dvs. ați pus întrebarea; Acum iată șansa dvs. să răspundeți.
Este evidentă aici in primul rând chestiunea educației;
cred că este teribil de important să insistăm asupra
valorilor individuale, adică există
o tendință... probabil că ați citit o carte scrisă de White:
„Omul Organizației”,
o carte foarte interesantă, valoroasă,
cred că el vorbește despre noul tip de moralitate de grup, etica grupului,
care vorbește despre grup, ca și cum grupul ar
fi într-un fel mai important decât individul,
dar asta este în contradicție cu ceea ce știm despre structura genetică
a ființelor umane, că fiecare ființă umană
este unică și, desigur, pe această
bază genetică se bazează întreaga idee
a valorii libertății și cred că este
extrem de important pentru noi să
subliniem acest lucru în toată viața noastră educațională
și aș spune că este, de asemenea, foarte important
să-i învățăm pe oameni să fie în gardă
împotriva tipului de capcane verbale
în care sunt mereu băgați
pentru a analiza genul de lucruri care li se spune.
Cred că există toată această parte educațională și cred
că sunt multe alte lucruri pe care
le-ar putea face pentru a întări oamenii și pentru a-i face
mai conștienți de ceea ce se face.
Sunteți un profet al descentralizării?
Ei bine, da, dacă acest lucru este fezabil, este una dintre tragedii,
adică mulți oameni au vorbit despre importanța descentralizării
pentru a da înapoi alegătorului un sentiment de putere directă.
Adică un electorat enorm se simte
impotent și votul lui pare să nu conteze
Acest lucru nu este adevărat acolo unde electoratul este mic
și unde are de-a face cu un grup pe care îl poate
gestiona și înțelege și după cum s-a dovedit,
așa cum Jefferson a sugerat împărțirea unităților
în unități din ce în ce mai mici,
astfel încât să obținem o democrație cu auto-guvernare.
Asta era foarte bine pe vremea lui Jefferson,
dar cum putem să renovăm sistemul economic și să ne descentralizăm și,
în același timp, să ne întâlnim din punct de vedere militar și economic
pentru a gestiona provocarea dificilă
a unei țări precum Rusia sovietică?
Cred că răspunsul la
aceasta este că acolo mi se pare că
a fost producția industrială
de două feluri. Vreau să spun că există
anumite tipuri de producție industrială
care, evident, au nevoie de cea mai
mare centralizare, cum ar fi
fabricarea de automobile, de exemplu,
dar există multe alte tipuri în care te-ai
putea descentraliza destul de ușor și
probabil destul de economic și că
atunci ai avea acest tip de
descentralizare...începi să-l
vezi acum, poți călători prin Sud,
această industrie textilă descentralizată
care se dezvoltă acolo.
Lăsați-mă să vă întreb acest lucru destul de serios.
Este libertatea necesară?
În ceea ce mă privește, este! De ce?
Libertatea este necesară pentru o societate productivă?
Da! Mă refer la o societate cu adevărat productivă,
cred că ai putea produce o mulțime de bunuri fără prea multă libertate, dar cred
că întregul fel de creație în viața
omului este în cele din urmă imposibilă
fără o măsură considerabilă a libertății individuale a inițiativei.
Legat de toate aceste lucruri pe care le prețuim, cred că
valorizarea lor în mod corespunzător este imposibilă fără o
mare măsură de libertate.
Dl-e Huxley aruncați o privire din nou la țara
care este în poziția oponentului nostru
oricum ar părea ea,
Rusia sovietică este puternică și devine
mai puternică din punct de vedere economic, militar,
în același timp își dezvoltă
destul de bine formele de artă se pare că nu în mod inutil
să stingă îndemnul creator
al oamenilor săi și totuși nu e societate liberă.
Nu este o societate liberă, dar iată ceva foarte interesant,
acelor membri ai societății, oameni de știință
care realizează munca creativă
li se oferă mult mai multă libertate decât
oricui altcuiva. Este o societate
aristocratică privilegiată în care,
cu condiția să nu bage nasul în treburile
politice, acești oameni beneficiază de
mult prestigiu, o cantitate considerabilă
de libertate și mulți bani.
Acesta este un fapt foarte interesant
despre noul regim sovietic și cred că
ceea ce vom vedea este un popor,
în ansamblu, cu foarte puțină libertate,
dar cu o oligarhie care se bucură de o
măsură considerabilă de libertate și un
nivel de trai foarte înalt,
Iar oamenii de jos merg și mai jos... Și o să bucure de foarte puține!
Credeți că acest tip de situație poate dura mult timp?
Cred că poate dura cu siguranță
mult mai mult decât o situație în care
toți sunt ținuți afară, adică pot
obține cu siguranță rezultatele lor tehnologice și
științifice pe o astfel de bază.
Data viitoare când vorbesc cu dvs,
poate că ar trebui să investigăm în
continuare posibilitatea înființării
acelui tip de societate în care „salahorii”
muncesc pentru „regina albinelor” de sus.
Da, desigur, dar trebuie să spun
că încă cred în democrație - dacă putem
profita maximum de activitățile creative
ale oamenilor de sus plus cele ale
oamenilor de jos, cu atât mai bine!
Vă mulțumesc călduros pentru că ați
petrecut această jumătate de oră cu noi
și vă doresc toate cele bune. Mulțumesc!
Aldous Huxley se află în
aceste zile într-o poziție ciudată și tulburătoare.
La un sfert de secol după ce a profețit un stat autoritar în
care oamenii au fost reduși la salahori,
el poate arăta Rusia sovietică și să spună că „v-am spus eu!!”
Întrebarea crucială, așa cum o vede el acum, este dacă așa-zisa
lume liberă îi va da în curând dl. Huxley
o satisfacție îndoielnică de a spune același lucru despre noi!
Rămâi la curent pentru o previzualizare a interviului de săptămâna viitoare
Până atunci Mike Wallace! Noapte bună!
traducerea: www.chilieAthonita.ro