Bună tuturor, bun venit la Canalul Langfocus,
numele meu este Paul.
Tema de astăzi este: moartea unei limbi.
În genera, pe acest canal, când vorbesc despre o limbă,
este despre o limbă vie:
o limbă vorbită încă de către nativi,
care continuă să crească și să evolueze.
Dar există și limbi moarte și limbi dispărute.
O limbă este considerată moartă când nu mai există vorbitori nativi,
deși continuă să fie folosită într-un anumit fel.
De exemplu, limba latină este o limbă moartă,
dar continuă să fie folosită în scop religios
și în scopuri administrative la Vatican.
Unii oameni o pot vorbi, dar nu ca pe o limbă nativă,
și nu este transmisă precum o limbă nativă.
Un alt exemplu este ebraica,
care a fost o limbă moartă înainte de a fi reînviată
sub forma ebraicei moderne.
Nimeni nu a vorbit-o nativ pentru multă vreme
dar a continuat să fie folosită în scopuri religioase
și ca limbă literară scrisă.
În schimb, limbile sunt considerate dispărute
atunci când nu mai există nimeni care să le vorbească.
De exemplu, dacă moare ultimul vorbitor
al unei limbi native americane,
și nu e nimeni care să o fi învățat ca pe o a doua limbă.
atunci acea limbă dispare.
La fel, limbile antice, cum ar fi sumeriana, au dispărut.
Unii oameni pot citi texte antice în acea limbă,
dar nimeni nu o mai folosește astăzi.
Limbile fie mor, fie dispar
ca urmare a morții limbajului.
Tipuri de limbi moarte.
Limbile nu mor întotdeauna în același mod.
Există diferite tipuri de moarte a unei limbi.
Cel mai întâlnit mod de dispariție a limbilor
este prin moartea treptată a limbajului.
Asta se întâmplă când vorbitorii unei limbi
vin în contact cu o limbă mai prestigioasă:
limba unui grup de oameni dominant și puternic.
Comunitatea poate rămâne bilingvă pentru multă vreme.
Dar cu fiecare generație,
tot mai puțini tineri vorbesc limba lor tradițională
și cu un nivel de competență tot mai scăzut ,
deoarece aleg să folosească în schimb limba de prestigiu -
până când, limba tradițională a comunității lor nu mai este vorbită.
Putem lua ca exemplu Cornish,
care a încetat să mai fie vorbită la sfârșitul secolului XIX,
ca urmare a influenței tot mai mari a limbii engleze
și totodată, ca urmare a perceperii limbii Cornish
drept limbă de clasă inferioară,
chiar și de vorbitorii ei la acea vreme.
Dar limba Cornish nu este cu adevărat dispărută
deoarece se fac eforturi de revitalizare
care-i încurajează pe oameni să continue să o vorbească.
În continuare: moartea sistematică a limbajului.
În moartea sistematică limbajului,
o limbă încetează să mai fie folosită ca limbă natală vorbită
dar continuă să fie folosită în anumite contexte:
în general, în context formal religios, sau context ceremonial,
sau poate în scopuri literare.
În moartea treptată a limbii,
limba dispare mai întâi în contexte mai formale
fiind înlocuită de o limbă de prestigiu.
Dar continuă să fie vorbită în contexte ocazionale, pentru multă vreme.
Pe de altă parte, în moartea sistematică a limbii,
limba moare de jos,
cu alte cuvinte, în contexte obișnuite,
dar continuă să fie folosită în contexte mult mai formale.
Un astfel de exemplu este latina,
care nu mai este folosită în afară de contexte
religioase sau ceremoniale, sau poate în contexte literare.
În continuare: moartea subită a limbii.
Moartea subită a unei limbi are loc atunci când
toți sau aproape toți vorbitorii limbii
mor subit ca urmare a unui dezastru sau datorită violenței.
Un astfel de caz a avut loc în 1830, în Tasmania,
când absolut toți locuitorii nativi ai insulei
au fost nimiciți de coloniștii europeni în timpul „Războiului Negru”.
Următorul: moartea radicală a limbii.
Asemănătoare morții subite a limbii,
moartea radicală a unei limbi are loc foarte rapid
și ca rezultat al represiuni politice
sau sub amenințarea violenței.
Diferența constă în faptul că vorbitorii nu sunt nimiciți,
dar încetează brusc să-și mai vorbească limba
pentru a evita persecuțiile.
Un astfel de caz a avut loc în El Salvador,
în timpul unei revolte din 1930,
când mulți aborigeni au încetat brusc să-și mai vorbească limbile materne,
pentru a evita să fie identificați
ca aborigeni și să fie uciși.
Două limbi care au murit subit
au fost Lenca și Cacaopera.
Studii de caz.
Să analizăm câteva limbi care au murit deja
și să vedem dacă putem afla cum au încetat să mai fie vorbite.
Slavona religioasă veche
Limba slavonă religioasă veche este prima limbă slavă atestată,
care se vorbea și se scria între secolele IX și XI.
Limba era o formă standardizată de slavă,
înțeleasă de vorbitorii
diferitelor dialecte de slavă de la acea vreme,
care erau destul de asemănătoare între ele.
Acele dialecte slavone,
care erau de fapt, forme colocviale ale aceleiași limbi,
s-au transformat treptat în limbile slavice de azi.
Fiind încă folosită și astăzi în unele biserici în scopuri religioase,
este o limbă liturgică,
așa că se încadrează în categoria moartea sistematică a limbii.
Limbile slave nou apărute
au înlocuit vechile dialecte slavone, fiind vorbite în mod curent.
Dar vechea slavonă religioasă a continuat să fie folosită
în scopuri religioase
și pentru o vreme, în scopuri politice.
Este de remarcat faptul că unele limbi moarte nu au murit cu adevărat.
În ambele cazuri, limba latină și slavona veche,
nu au încetat niciodată a fi vorbite,
au continuat să se transforme în limbi diferite,
lăsând în urmă limbajul literar codificat,
ca limbă moartă separată care nu mai este vorbită.
Limba Mandan.
În 2016, un bărbat pe nume Edwin Benson,
ultimul vorbitor al limbii Mandan, a trecut în neființă.
Mandan a fost o limbă nativă americană din familia limbilor Siouan,
care era vorbită în statul Dakota de Nord.
Populația de vorbitori de Mandan a fost nimicită aproape în totalitate
de o epidemie de variolă
în anii 1780 și din nou în anii 1830.
Coeziunea populației rămase
a fost limitată de relocarea făcută de guvern
și de construirea barajelor, care a separat satele unele de altele,
timp în care influența limbii engleze creștea.
Faptul că cea mai mare parte a populației
a dispărut datorită epidemiilor de variolă,
o plasează în categoria limbilor care au murit subit,
chiar dacă unii vorbitori ai limbii au continuat să trăiască.
Printre vorbitorii rămași, putem spune că a existat un element
cauzator al dispariției limbii, tot mai mulți membrii ai comunității
începând să vorbească limba de prestigiu, engleza, până când,
limba Mandan nu s-a mai vorbit deloc.
Gaulish.
Până în secolul VI,
în Franța pe care o cunoaștem acum, se vorbea o limbă celtă, numită galeză.
Când romanii au cucerit acel teritoriu,
au instituit latina ca limbă oficială a statului,
și a vorbi latina a devenit o modalitate
de a obține statut și oportunități economice.
Timp de câteva secole,
era ceva obișnuit să fii bilingv în dialectul galic
și prestigioasa limbă latină,
până ce latina a înlocuit complet galeza.
Acesta este un caz clar de moarte treptată a unei limbi,
populația renunțând treptat la limba lor tradițională,
în favoarea unei limbi de prestigiu.
Ajawa.
Între anii 1920 și 1940,
limba Ajawa a dispărut din Nigeria,
deoarece întreaga comunitate de vorbitori a trecut la limba Hausa,
din considerente economice și practice.
Întreaga comunitate a încetat rapid să-și mai vorbească limba,
aceasta nemaifiind transmisă generației următoare.
Acesta este un exemplu de moarte radicală a limbii,
când o limbă moare deoarece vorbitorii ei
o schimbă subit cu o altă limbă.
În multe cazuri de moarte subită a limbii,
comunitatea renunță la limba ei pentru a supraviețui
în fața violenței.
Dar în acest caz particular, au renunțat la limba Ajawa
pentru că era mult mai benefic pentru comunitatea lor
să vorbească Hausa.
De ce să ne pese de moartea unei limbi?
Unii oameni cred că moartea unei limbi este un lucru bun,
că o diversitate lingvistică redusă este un lucru bun.
De exemplu, liderii unor țări
vor să domine o singură limbă, care să le înlocuiască pe toate celelalte,
crezând că asta va promova unitatea țării lor.
Pe de altă parte, limba face parte din cultură,
și când moare o limbă, moare și o parte din acea cultură,
și moare și modalitatea unică de a percepe lumea.
De exemplu, să analizăm limba Kallawaya, din Bolivia
care este pe cale de dispariție.
Limba Kallawaya este folosită de o sectă de vraci,
care au învățat limba, nu doar pentru a înțelege ritualurile
și tradițiile orale ale strămoșilor lor,
dar și pentru a înțelege mii și mii de nume de plante
specifice limbii Kallawaya, care explică utilizările medicinale
ale diferitelor plante din acea regiune.
Dacă limba Kallawaya dispare,
atunci toată acea cultură și cunoștințele secrete
vor dispărea odată cu ea.
Diversitatea lingvistică se află în declin constant,
și în prezent, din cele 7.000 de limbi vorbite pe Pământ,
aproape jumătate sunt pe cale de dispariție.
Și din cele mai utilizate 100 de limbi de top
sunt vorbite de 85% din populația lumii.
Unele limbi pe cale de dispariție capătă o nouă viață
prin eforturile de revitalizare,
care presupun ca limba să fie mai întâi înregistrată și documentată,
apoi învățată de noi vorbitori,
și folosită de o comunitate entuziastă și motivată.
Nu strică nici o oarecare influență politică.
Întrebarea zilei:
În țara ta, sau în regiunea ta,
există limbi în pericol să moară sau să dispară?
Ce ai simți dacă acele limbi ar dispărea?
S-ar pierde ceva important odată cu ele?
Urmărește Langfocus pe Facebook, Twitter și Instagram.
Mulțumesc încă o dată tuturor minunaților mei susținători Patreon,
în special suporterilor mei de top Patreon,
al căror nume apar pe ecran chiar acum.
Multe mulțumiri acestora.
Apropo, în ultimul videoclip despre Toki Pona,
ați întrebat de ce Toki Pona apare pe lista sponsorilor.
Deoarece creatorul limbii Toki Pona
este sponsor începând din vara trecută,
dar a preferat să nu apară pe listă.
Dar la cerere, am început în listez în schimb numele limbii.
Mulțumesc pentru vizionare, și să aveți o zi bună!
♪ (muzică) ♪