יש לי וידוי.
אני אוהב לחפש בזבל של אנשים.
עכשיו, זה לא דבר קריפי.
אני בדרך כלל מחפש אלקטרוניקה ישנה,
דברים שאני יכול לקחת לסדנה שלי כדי לפצח.
יש לי פטיש לכונני דיסקים.
לכל אחד יש שלושה מנועים שונים,
אז עכשיו אתם יכולים לבנות דברים שזזים.
יש מתג כך שאתם יכולים להדליק ולכבות דברים.
יש אפילו לייזר,
אז אתם יכולים להפוך רובוט מגניב לרובוט מדהים.
עכשיו, בניתי הרבה דברים מזבל,
וכמה מהדברים אפילו היו די שימושיים.
אבל הנה העניין,
בשבילי, זבל הוא רק הזדמנות לשחק,
להיות יצירתי ולבנות דברים כדי לשעשע את עצמי.
זה מה שאני אוהב לעשות, אז פשוט עשיתי את זה חלק מהעבודה שלי.
אני מוביל מעבדת מחקר ביולוגית אוניברסיטאית,
בה אנחנו מעריכים סקרנות וחקר מעל כך דבר אחר.
אנחנו לא ממוקדים על בעיה מסוימת,
ואנחנו לא מנסים לפתור מחלה מסוימת.
זה פשוט מקום שאנשים יכולים לבוא
ולשאול שאלות מרתקות ולמצוא תשובות.
והבנתי לפני הרבה זמן
שאם אני מאתגר אנשים לבנות את הציוד שהם צריכים
מהזבל שאני מוצא,
זו דרך מעולה לעודד יצירתיות.
ומה שקרה
היה שאמנים ומדענים מסביב לעולם
התחילו להגיע למעבדה שלי.
וזה לא רק בגלל שאנחנו מעריכים רעיונות לא קונבנציונליים,
זה בגלל שאנחנו בוחנים ומאשרים אותם
עם הקפדה מדעית.
אז יום אחד עשיתי האקינג למשהו, פרקתי אותו,
והיה לי פתאום רעיון:
האם אני יכול להתייחס לביולוגיה כמו לחומרה?
האם אני יכול לפרק מערכת ביולוגית,
לערבב חלקים
ואז לחבר אותם בצורה חדשה ויצירתית?
המעבדה שלי התחילה לעבוד על זה,
ורציתי להראות לכם את התוצאה.
העם מישהו מכם יכול להגיד לי איזה פרי זה?
קהל: תפוח!
אנדרו פלינג: נכון, זה תפוח.
עכשיו, אני למעשה רוצה שתשימו לב גם
שזה הרבה יותר אדום מתפוחים אחרים.
וזה בגלל שגידלנו תאי אדם לתוכו.
לקחנו תפוח מקינטוש תמים,
הסרנו את כל תאי התפוח וה DNA
ואז השתלנו תאי אדם.
ומה שנשאר לנו אחרי הסרת כל תאי התפוח
זה שלד הצלולוזה.
זה מה שנותן לצמחים את הצורה שלהם והמרקם.
והחורים הקטנים האלו שאתם יכולים לראות,
שם כל תאי התפוח היו.
אז התקדמנו,
השתלנו כמה תאי יונקים שאתם יכולים לראות בכחול.
מה שקרה זה, שהחברה האלה התחילו להשתכפל
והם מלאו את כל הפיגום.
כמה שזה נשמע מוזר,
זה למעשה איך שהרקמה שלנו בעצם מתארגנת.
וגילינו בעבודה הטרום קלינית שלנו
שאתם יכולים להשתיל את הפיגומים האלה בתוך הגוף
והגוף ישלח תאים ואספקת דם
ולמעשה ישמור על הדברים האלה חיים.
זו הנקודה בה אנשים התחילו לשאול אותי,
"אנדרו, אתה יכול ליצור חלקי גוף מתפוחים?"
ואני כאילו, "הגעתם למקום הנכון."
(צחוק)
למעשה העלתי את זה עם אשתי.
היא יצרנית כלי נגינה,
והיא עושה הרבה חריטה בעץ למחייתה.
אז שאלתי אותה,
"תוכלי, כאילו, לפסל כמה אוזניים
מתפוחים בשבילנו?"
והיא עשתה את זה.
אז לקחנו את האוזניים שלה למעבדה.
ואז התחלנו להכין אותן.
כן, אני יודע.
(צחוק)
זו מעבדה מעולה, אנשים.
(צחוק)
ואז גידלנו תאים עליהן.
וזו התוצאה.
הקשיבו, המעבדה שלי היא לא בעסקי יצור האוזניים.
אנשים למעשה עבדו על זה במשך עשורים.
הנה העניין:
פיגומים מסחריים יכולים להיות ממש יקרים ובעייתיים,
בגלל שהם מיוצרים מחומרים קניניים,
חיות או גוויות.
אנחנו השתמשנו בתפוחים שעולים כמה אגורות.
מה שעוד מגניב פה
זה שזה לא כזה קשה לעשות את הדברים האלה.
הציוד שאתם צריכים יכול להבנות מהזבל,
וצעד העיבוד המרכזי דורש רק סבון ומים.
אז מה שעשינו היה לשים את כל ההוראות ברשת כקוד פתוח.
ואז ייסדנו חברה מונעת מטרה,
ואנחנו מפתחים קיטים כדי לעשות את זה קל יותר
לכל מי שיש לו כיור ומלחם
ליצור את הדברים האלה בבית.
מה שמעניין אותי זה אם יום אחד,
זה יהיה אפשרי לתקן, לבנות מחדש ולשפר את הגוף שלנו
עם דברים שאנחנו מוצאים במטבח.
ואם מדברים על מטבח,
הנה אספרגוס.
הם טעימים, והם גורמים לשתן שלכם להריח מוזר.
(צחוק)
עכשיו, הייתי במטבח שלי, והבחנתי
שכשאתם מביטים לאורך גבעולים של אספרגוס,
מה שאתם רואים הם צינוריות זעירות אלו.
וכשאתם מדמים אותם במעבדה,
אתם יכולים לראות איך הצלולוזה יוצרת את המבנים האלה.
התמונה הזו מזכירה לי שני דברים:
את כלי הדם שלנו
והמבנה והארגון של העצבים ועמוד השדרה שלנו.
אז הנה השאלה:
האם אנחנו יכולים לגדל אקסונים וניורונים לאורך הנתיבים האלה?
בגלל שאם אנחנו יכולים,
אז אולי נוכל להשתמש באספרגוס כדי ליצור חיבורים חדשים
בין הקצוות של עצבים פגומים וקרועים.
או אולי אפילו חוט השדרה.
אל תבינו אותי לא נכון --
זה מאוד מאתגר
ובאמת עבודה קשה לעשות,
ואנחנו לא היחידים שעובדים על זה.
אבל אנחנו היחידים שמשתמשים באספרגוס.
(צחוק)
ועכשיו, יש לנו מידע פיילוט באמת מבטיח.
ואנחנו עובדים עם מהנדסי רקמות
ומנתחי עצבים
כדי לגלות מה באמת אפשרי.
אז הקשיבו, כל העבודה שהראתי לכם,
הדברים שבניתי שסביבי על הבמה
והפרוייקטים האחרים שהמעבדה שלי מעורבת בהם
כולם תוצאה ישירה של משחק שלי עם הזבל שלכם.
משחק -- משחק הוא חלק עיקרי מהנוהג המדעי שלי.
כך אני מאמן את המוח שלי להיות לא קונבנציונלי ויצירתי
ולהחליט ליצור אוזני אדם מתפוחים.
אז, בפעם הבאה שאתם מביטים בפיסת טכנולוגיה
ישנה, מקולקלת, תקולה וגרוטאה,
אני רוצה שתחשבו עלי.
בגלל שאני רוצה אותה.
(צחוק)
ברצינות, בבקשה מצאו כל דרך להתקשר איתי,
ובואו נראה מה אנחנו יכולים לבנות.
תודה לכם.
(מחיאות כפיים)