Jeg har en overset, men potentiel lukrativ
investeringsmulighed til jer.
I løbet af de sidste 10 år i UK,
har afkastet ved begravelsespladser udkonkurreret ejendomsmarkedet
med et forhold der hedder tre til en.
Der er kommet private kirkegårde med grunde til salg for investorer,
og de starter omkring 3.900 pund.
Og de er projekteret til at opnå en stigning på 40 procent.
Den største fordel er at dette market har kontinuerlig efterspørgsel.
Det er et seriøst forslag
og der er firmaer derude som virkelig tilbyder denne investering,
men min interesse i det er anderledes.
Jeg er en arkitekt og en urban designer,
og i det sidste halvandet år
har jeg undersøgt hvordan man griber døden og det at dø an
og hvordan det former vores byer og bygningerne i dem.
Så i sommers, lavede jeg min første udstilling
om død og arkitektur i Venedig,
og det hed "Død i Venedig".
Fordi død er et emne,
som mange af os finder en smule ukomfortabelt at tale om,
var udstillingen designet til at være spøgende,
så folk bogstavelig talt engagerede sig i det.
Én af vores udstillinger var et interaktivt kort over London
som viste hvor meget af ejendommene i byerne
er overgivet til død.
Mens du bevæger din hånd over kortet
så vil navnet på det stykke ejedom - bygning eller kirkegård -
blive vist.
Og de hvide figurer, du kan se,
det er alle hospitalerne og hospicerne,
lighusene og kirkegårdene i byen.
Faktisk, så er størstedelen kirkegårde.
Vi ville vise, at selvom dødsfald og begravelse er ting
som vi ikke tænker på,
så er det omkring os og der er en vigtig del af vores byer.
Omkring en halv million mennesker dør om året, i UK,
og ud af dem, vil noget nær en fjerdedes begraves.
Men UK, ligesom mange vestlige europæiske lande,
løber tør for begravelsessteder,
især i de store byer.
"The Greater London Authority" har været bevidst om dette længe
og hovedårsagerne er, befolkningsvæksten
og de eksistrende kirkegårde næsten er fyldt op.
Der er en skik i UK, om at grave er betragtet som værende optaget forevigt,
og der er også et udviklingspres - folk vil gerne benytte samme jord til
at bygge huse, kontorer eller butikker.
Så de kom med et par løsninger.
De mente, at man måske kunne genbruge gravene efter 50 år,
eller måske kan vi begrave folk i flere lag,
så kan fire personer begraves, på samme plads,
og vi kan mere effektivt benytte pladsen,
på den måde, kan vi håbe på at London stadig har plads at begrave folk
i den nærmeste fremtid.
Men, traditionelt, kirkegårde er ikke blevet taget hånd
om af den lokale autoritet.
Faktisk, er en overraskende ting at der ikke er legale forpligtiglser
på nogen i UK til at forsyne os med begravelsessteder.
Traditionelt er det blevet gjort af private og religiøse organisationer,
som kirker, moskeer og synagoer.
Men indimellem har der også været en profit-søgende gruppe
som gerne ville være med i legen.
Og, du ved, de ser på de små begravelsesgrunde
og den høje pris,
så ser du ud som om at der er seriøse penge at hente.
Faktisk, hvis du har lyst til at starte din egen kirkegård
kan du på en måde godt.
Der var et par i det sydlige Wales,
som havde en gård med en masse jord til,
og de ville gerne udvikle jorden.
De havde en masse idéer.
Først havde de tænkt på at lave en campingplads,
men kommunalbestyrelsen sagde nej.
Så ville de lave en fiskefarm
og igen sagde kommunalbestyrelsen nej.
Derefter kom de på idéer om at lave en kirkegård
og de regnede på det,
det ville øge værdien af deres jord
fra cirka 95.000 pund til over en million pund.
Men for at komme tilbage til idéen om at lave penge på kirkegårde,
så er det vel en smule latterligt, ikke?
Sagen er at den høje pris på de begravelsespladser
faktisk er meget misvisende.
De ser ud som om de er meget dyre
men den pris afspejler det faktum at du skal vedligeholde grundene -
ligesom du skulle slå græsset i de næste 50 år.
Det betyder at det er svært at tjene penge på kirkegårde.
Det er grunden til at det normalt bliver drevet af byrådet
eller af en frivillig organisation.
Alligevel gav byrådet tilladelse til ægteparret
som nu prøver at bygge deres kirkegård.
Lige for at forklare jeg hvordan dette fungerer:
Hvis jeg vil bygge noget i UK,
som for eksempel en kirkegård,
så skal jeg først søge om byggetilladelse.
Hvis jeg vil bygge et nyt kontor for en klient
eller hvis jeg vil bygge til mit eget hjem
eller hvis jeg har en butik som jeg gerne vil omdanne til et kontor,
skal jeg lave en masse tegninger
derefter indsende dem til byrådet for tilladelse.
De vil se på forskellige ting, som, hvordan det passer til omgivelserne.
Så ser de på dets udseende.
Men de vil også tænke på hvilken indflydelse det får
på det lokale miljø?
De vil tænke på ting som,
vil dette forårsage forurening
eller vil der være meget traffik
som vil forbi det jeg er ved at bygge?
Men også gode ting.
Vil de tilføje lokal tjenester som butikker til nabolaget
som lokale folk som os benytter?
Så vil de opveje fordele og ulemper
for at lave en afgørelse.
Det er sådan det fungerer, hvis jeg vil bygge en stor kirkegård.
Men hvad nu hvis jeg i forevejen havde et stykke land
og jeg ville begrave nogle få mennesker, måske fem-seks stykker?
Godt, så - faktisk, så behøver jeg ikke tilladelse fra nogen!
Der er stort set ikke nogen regulering i UK vedrørende begravelse,
og den smule der er, omhandler at man ikke må forurene vandet,
som floder og grundvandet.
Så hvis du har lyst til at lave din egen mini kirkegård
kan du bare gøre det.
Men seriøst - hvem har virkelig lyst til det? Ikke?
Hvis du er i en aristokratisk familie og du har en stor grund,
så er der en chance for at du har et mausoleum på det,
og de vil begrave din familie der.
Men det mest mærkelige
er at du ikke behøver at have en bestemt størrelse land
før du må begrave folk i den.
Det betyder, teknisk set,
at baghaven til dit hus i forstaden kunne gå an.
(Latter)
Hvad nu hvis du ville prøve dette hjemme hos dig selv?
Der er nogle få byråd som har vejledning på deres hjemmeside
som kan hjælpe dig.
Det første de fortæller dig
er at du skulle have et begravelses certifikat, før du kan begynde -
du har ikke tilladelse til at slå folk ihjel og begrave dem i haven.
(Latter)
De vil også informere dig om, at du skal holde regnskab over dine grave.
Men det er stort set de formelle krav der stilles.
Dog advarer de dig om at din naboer måske ikke kan lide det,
men, legalt set, kan de næsten ikke gøre noget.
I tilfælde af at nogle af jer stadig har den tanke om profit i hovedet
om værdien på de begravelsespladser
og hvor mange penge du har mulighed for at tjene
så advarer de, at det kan have indflydelse på husets værdi
som kan falde 20 procent.
Selvom det nok er mere sandsynligt
at ingen vil købe dit hus bagefter.
Det jeg fandt spændende ved det
er det faktum at det faktisk opsamler mange af vores holdninger til døden.
I UK, og jeg tror det er ligeså andre steder i Europa,
kun omkring 30 procent af folk, har nogensinde talt med nogen
om deres ønske vedrørende døden,
og endda for folk over 75 år,
er der kun 45 procent som har snakket om det.
Og det er grunden til folk giver... du ved,
de tror at døden er langt væk
eller de tror, at det vil gøre folk utilpasse
ved at tale om det.
Til en vis udstrækning,
så er der folk derude som tager sig af tingene for os.
Regeringen har alle de reguleringer og bureaukrati involveret
ligesom ved begravelse af en død,
folk som er begravelsesdirektører
som vier hele deres arbejdsliv til dette problem.
Men når det kommer til byerne
og tanken om hvordan døden passer ind i vores byer,
så er der meget færre reguleringer og design og tanker
end vi forestiller os.
Det vil sige, vi tænker ikke på det,
men de folk vi tror tænker på det,
de tager sig heller ikke af det.
Tak.
(Bifald)