Vstupujete do muzea, která jsou strukturována,
zejména velká, všeobecná muzea,
tak, že vstupní bránu do světa umění
tvoří sbírky primitivních a starobylých exponátů.
A pak se vydáte po schodech nahoru
a dostanete se k umění evropského středověku.
A poté pokračujete postupně dál, skrz 14. a 15. století,
16. století, 17. století, 18. století, 19. století.
A tohle všechno je úchvatné.
Je to kvalitní a my všichni to máme rádi.
Ale pak...
Najednou si začnete uvědomovat svoji nepřítomnost v celé této
historické chronologii, která vypráví tento příběh mistrovství.
Tuto interpretaci dějin a vývoje umění bereme jako samozřejmost.