(Text în limba engleză de Trisha Paul, Universitatea din Michigan.)
În această sesiune, vom examina situaţiile de urgenţă complexe, o formă majoră de dezastre în domeniul sănătății publice
în regiunea Africii de Est .
Să începem prin a privi următorul scenariu.
Un anumit district Y a fost afectat de un conflict de 10 ani în care peste 200.000 de oameni
au fost deplasați la nivel intern şi trăiesc în tabere.
Ei nu se pot întoarce la casele lor de teama rebelilor.
Condiţiile de viaţă şi starea sănătății oamenilor în aceste tabere este foarte precară.
Acesta este un exemplu de situație de urgenţă complexă.
Ce este o situație de urgenţă complexă?
O situație de urgenţă complexă este o criză socială profundă în care un număr mare de oameni mor din cauza
războiului, a dislocării şi foametei datorită unor dezastre provocate de om.
Aceasta este o definiţie dată de Klugman.
De asemenea, o astfel de situație este definită ca o criză umanitară cu cădere a autorității datorită
conflictelor interne sau externe care necesită reacție internaţională. Această definiţie este dată de Biroul ONU
pentru Coordonarea Problemelor Umanitare, OCHA.
Caracteristicile de situațiilor de urgenţă complexe includ violenţa şi dizlocarea masivă de oameni, precum şi
colapsul administrativ, economic şi politic.
Este de lunga durată si pe scară largă.
Asta înseamnă că afectează un număr mare de oameni.
Există, de obicei, exploatarea şi agravarea diferenţelor existente în societatea civilă cum ar fi
diferenţe economice, diferențe sociale, diferenţe politice, diferenţe religioase,
şi de altă natură.
Se contestă adesea legitimitatea autorității, de obicei între guvern şi alte grupări formale
sau informale cum ar fi rebeli, insurgenţi, etc.
Populația vulnerabilă este în cea mai mare măsură expusă riscului.
Asistenţă umanitară pe scară largă este adesea necesară.
Există, de obicei, piedici în calea asistenţei din partea forţelor politice sau militare, ceea ce înseamnă că
unele grupuri care au putere îi pot împiedica pe alţii să primească asistenţă.
Situaţiile de urgenţă complexe sunt, de obicei, de natură politică.
Ele duc adesea la probleme catastrofale în domeniul sănăttății publice.
Situaţiile de urgenţă complexe includ adesea războaie şi conflicte civile, agresiune armată, insurgenţă
şi alte acţiuni care au ca rezultat persoane strămutate şi refugiaţi.
Ele au, de obicei, un substrat politic.
Puteți da câteva exemple din regiunea dumneavoastră?
Priviți aceste imagini şi încercați să înţelegeți unele dintre efectele situaţiilor de urgenţă complexe.
Intervențiile prioritare în dizlocarea refugiaților sau dizlocarea în masă.
Este nevoie de Evaluarea Rapidă a Nevoilor.
Trebuie furnizate apă şi servicii sanitare persoanelor afectate.
Trebuie furnizate alimente şi nutriţie persoanelor afectate, trebuie asigurat adăpost
amenajarea locațiilor, servicii de asistență medicală, controlul bolilor transmisibile, precum şi coordonarea
reacțiilor umanitare.
Ce este important în Evaluarea Rapidă a Nevoilor?
Priorităţile de sănătate sunt identificate pe baza colectării și analizei rapide a datelor.
Informaţiile sunt colectate pe fondul dizlocării, al factorilor de risc, al resurselor necesare
etc.
Este important să utilizaţi o orientare bazată pe standarde.
De exemplu, standardele SPHERE.
Apă şi salubrizare.
Apa potabilă este o prioritate de top în situaţiile de urgenţă complexe.
Atât calitatea cât şi cantitatea sunt importante.
În timpul primelor zile 20 de litri de apă pe persoană pe zi ar trebui să fie ţinta.
Alimentarea precară și inadecvată cu apa este asociată bolilor legate de salubritate.
Salubrizarea.
În primele zile ale dizlocării, latrine de urgenţă la fiecare 50-100 de persoane.
Dar acest număr ar trebui să fie îmbunătăţit la 1 latrină pentru 20 de persoane, şi ideal la 1 latrină pentru o
familie atunci când situaţia se îmbunătăţeşte sau când situaţia umanitară
se redresează.
Alimentaţie şi nutriţie.
Mişcarea populaţiei este atât o cauză, cât şi o consecinţă a lipsei alimentelor.
Malnutriţia este o cauză importantă ce contribuie la deces în situaţii de urgenţă complexe.
Distribuirea produselor alimentare ar trebui să fie planificată, eficientă şi echitabilă
Amenajarea adăposturilor şi a locației este un aspect important al situațiilor urgenţă complexe, în special
când un număr mare de persoane sunt strămutate.
Adăpostul este important pentru protecţie, securitate şi intimitate.
Se recomandă ca fiecare persoană să aibă 3,5 metri pătraţi de spaţiu disponibil pentru uz personal.
Trebuie să selectate locații adecvate pentru adăposturi.
Ar trebui să fie într-o locaţie sigură departe de frontieră, disponibilitate de teren şi acces la
apă, iar locația ar trebui să fie agreabilă din punct de vedere social şi cultural pentru persoanele afectate.
Asistența medicală are drept scop reducerea mortalităţii în faza de urgenţă de deplasare.
Îngrijirea curativă, preventivă şi de reabilitare este crucială.
Manualele şi orientările ar trebui să fie disponibile pentru standardizarea tratării.
Un sistem pe nivele de îngrijire medicală, adică servicii spitalicești, de centru de sănătate şi de teren.
Determinați nevoile de resurse umane, recrutați şi instruiți lucrătorii în domeniul sănătăţii şi repartizati-i acolo unde
este nevoie de ei.
Controlul bolilor transmisibile este foarte important în situaţiile de urgenţă complexe.
Strategiile de intervenţie includ atacarea surselor de infecţie precum îngrijirea curativă,
izolarea pacienţilor cu potențial infecțios ridicat.
Preveniți transmiterea bolilor prin salubrizarea în mediu, igienă personală şi educaţie sanitară.
Protejați pacienţii susceptibil cum ar fi imunizarea la rujeolă, chemoprofilaxia şi furnizarea
de plase de pat etc).
Este nevoie de supraveghere permanentă pentru a detecta epidemiile şi pentru a evalua eficacitatea
intervenţiilor.
Coordonarea este o altă parte vitală a gestionării situațiilor de urgenţă complexe.
Motivul este că există, de obicei, mulţi actori implicaţi în răspuns.
Scopul este de a atinge cel mai mare impact prin integrarea activităţilor, stabilirea
conducerii si coordonării clare, asigurarea că priorităţile sunt partajate între
partenerii intervenienți, raţionalizarea serviciilor prin stabilirea unor standarde comune, şi asigurarea bunei comunicări
între părţile interesate.