Levande system har funnits i miljarder år
och kommer att finnas i många fler.
I den levande världen finns det ingen deponi.
Istället flödar material.
En arts avfall är en annan arts föda;
energi tillhandahålls av solen;
saker växer, sedan dör de;
och näringsämnen återvänder till jorden på ett säkert sätt.
Och det fungerar.
Men vi människor
har anammat en linjär ansats:
vi tar, vi skapar, och vi slänger.
En ny telefonmodell släpps,
så vi gör oss av med den gamla.
Tvättmaskinen går sönder,
så vi köper en ny.
Varje gång vi gör detta tar vi från ett begränsat förråd av resurser.
och producerar ofta giftigt avfall.
Det kan helt enkelt inte fungera i längden.
Men vad kan då fungera?
Om vi accepterar att naturens kretsloppsmodell fungerar,
kan vi då förändra vårt sätt att tänka
så att även vi agerar i en cirkulär ekonomi?
Låt oss börja med den biologiska cykeln.
Hur kan vårt avfall bli en resurs istället för en börda?
Genom att ompröva och omforma produkter och komponenter
och förpackningarna de kommer i
kan vi skapa säkra och komposterbara material
som bidrar till att odla mer saker.
Som de säger på bio:
"Inga resurser har gått förlorade vid tillverkningen av detta material."
Men hur är det med tvättmaskiner, mobiltelefoner, kylskåp?
Vi vet att de inte bryts ner biologiskt.
Här pratar vi om ett annat sätt att tänka om:
ett sätt att återanvända värdefulla metaller,
polymerer och legeringar,
så att de behåller sin kvalitet
och fortsätter att vara användbara
långt efter enskilda produkters livslängd.
Tänk om dagens varor blev morgondagens resurser?
Det är kommersiellt vettigt.
Istället för engångs- och ersättningskulturen vi är vana vid
skulle vi anta en återlämnings- och förnyelsekultur
där produkter och komponenter är utformade att tas isär och återskapas.
En lösning kan vara att tänka om hur vi ser på ägande.
Tänk om vi aldrig ägde vår teknik?
Istället licensierar vi den från tillverkarna.
Låt oss nu sätta ihop dessa två kretslopp.
Tänk om vi kunde utforma produkter som kommer tillbaka till sina tillverkare,
deras tekniska material återanvänds,
och deras biologiska delar ökar jordbruksvärdet.
Och tänk om dessa produkter tillverkas och transporteras
med förnybar energi.
Det här är en modell som bygger välstånd på lång sikt.
Och den goda nyheten är
att det redan finns företag där ute
som börjar anta detta arbetssätt.
Men den cirkulära ekonomin handlar inte om att en tillverkare ändrar en produkt.
Det handlar om att alla de samman- kopplade företag som utgör vår infrastruktur
och ekonomi
arbetar tillsammans.
Det handlar om energi.
Det handlar om att tänka om själva operativsystemet.
Vi har en fantastisk möjlighet att skapa nya perspektiv och horisonter.
Istället för att fastna i nutidens frustrationer,
kan vi med kreativitet och innovation
verkligen omskapa och omforma vår framtid.