בשנת 1991 זכיתי
אולי לחוויה העמוקה והמשפיעה ביותר
בחיי.
הייתי בשנה ה-3 מתוך 7 שנות לימודי ההסמכה שלי.
היו לי שם כמה סיבובי נצחון.
והייתי במסע הופעות של מקהלה אוניברסיטאית בצפון קליפורניה,
עצרנו להפסקה, אחרי יום שלם של נסיעה באוטובוס,
ותפסנו שלווה ליד
אגם הררי יפהפה ואידילי.
צרצרים, ציפורים וצפרדעים הרעישו שם,
ובעודנו יושבים שם, הגיעו מעל להרים
מצפון, עננים כמו בסרט של סטיבן ספילברג
והתגלגלו לעברנו,
וכשהעננים כיסו בערך את מחצית העמק,
אלוהים עדי, כל בעלי החיים במקום ההוא
השתתקו בבת-אחת.
ווווש; מין דממה טעונת-חשמל, כאילו חשו מה עומד לקרות.
ואז העננים כיסו אותנו, ואז...
בום! רעם אדיר ומסכים של גשם.
זה היה בלתי-רגיל, וכששבתי הביתה
מצאתי פואמה מאת המשורר המקסיקני אוקטביו פז,
והחלטתי להלחין אותה,
כיצירה למקהלה, בשם "שבר-ענן",
וזו היצירה שנבצע לפניכם בעוד רגע.
כעת נדלג אל לפני 3 שנים בלבד.
[מוסיקה] העלינו את זה ל"יו-טיוב",
זהו מיזם המקהלה הוירטואלית,
185 זמרים מ-12 ארצות שונות.
אתם רואים אותי בסרטון הקטן הזה מנצח על האנשים האלה,
כשהם לבדם בחדרי השינה שלהם
או בסלון שלהם, בבית.
לפני שנתיים, על במה זו עצמה, הופענו בהופעת בכורה
בתור "מקהלה וירטואלית 2",
2,052 זמרים מ-58 ארצות שונות,
והפעם עם יצירה שכתבתי בשם "שינה".
וממש באביב האחרון יצאנו עם "מקהלה וירטואלית 3",
"ליל מים," יצירה נוספת שכתבתי,
הפעם עם כמעט 4,000 זמרים מ-73 ארצות שונות.
[מוסיקה]
וכאשר שוחחתי עם כריס על העתיד
של המקהלה הוירטואלית, ולאן נוכל לקחת את זה,
הוא איתגר אותי למתוח את הטכנולוגיה עד קצה גבול יכולתה.
האם נוכל לעשות את כל זה בזמן אמת?
האם נוכל להביא אנשים לשיר יחד בזמן אמת?
אז בעזרת "סקייפ",
זה מה שאנו עומדים לנסות היום.
כעת נבצע עבורכם את "שבר-ענן".
החצי הראשון יבוצע בפועל ע"י זמרים, כאן על הבמה.
נמצאים איתי כאן זמרים מאוניברסיטת לונג ביץ' שבקליפורניה,
מאוניברסיטת פולרטון ומהקולג' הקהילתי של ריברסייד,
ממקהלות החובבים הטובות ביותר בארץ--
[מחיאות כפיים]--
ובמחצית השניה של היצירה,
תצטרף אלינו המקהלה הוירטואלית, 30 זמרים שונים
מ-30 ארצות שונות.
מתחנו את הטכנולוגיה עד קצה גבול יכולתה,
אך עדיין יש השהיה של פחות משניה,
וכשמדובר במוסיקה, זה נצח.
אנו מדברים על אלפיות שניה.
לכן התאמתי את "שבר-ענן"
כך שתכלול את ההשהיה
והמבצעים ישירו לתוך ההשהיה
במקום לנסות לשיר בדיוק ביחד.
אז בענווה עמוקה, ובתקווה שזה יישא חן בעיניכם,
קבלו את "שבר-ענן"
[מחיאות כפיים]
[פסנתר]
הגשם...
עיני מי-צל
עיני מי-באר
עיני מי-חלום.
שמשות כחולות, מערבולות ירוקות,
מקורי ציפורים פעורים של אור
כוכבי רימונים.
אך אימרי לי, אדמה צרובה, האין כלל מים?
רק דם, רק אבק,
רק עקבות רגליים עירומות על הקוצים?
הגשם נעור...
עלינו לישון בעיניים פקוחות,
עלינו לחלום עם כפות ידינו,
עלינו לחלום את חלומות הנהר המחפש את נתיבו,
ואת חלומות השמש החולמת את עולמותיה.
עלינו לחלום בקול רם,
עלינו לשיר עד שהשיר יכה שורשים,
גזע, ענפים, ציפורים, כוכבים.
עלינו למצוא את המילה האבודה,
ולזכור מה אומרים הדם,
השפל והגאות, כדור הארץ והגוף,
ולחזור אל נקודת המוצא...
[מוסיקה]
[מחיאות כפיים]
["שבר-ענן" אוקטביו פז] [תרגום: ליסאנדר קמפ, התאמה: אריק וויטייקר]
אריק וויטייקר: בת'. אנאבל, היכן את? ג'ייקוב.
[מחיאות כפיים]
תודה לכם.