Він знайшов мене у соціальній мережі.
Він змушував мене жебракувати на вулиці.
Моя мама...
народила мене коли їй було 14 років.
У мене завжди були проблеми,
наче я народилася проблемою.
Мені довелося рано піти зі школи і почати працювати,
щоб у моєї сім'ї були гроші.
Мій батько обрав наркотики замість нас.
Це жахливе відчуття всередині,
коли ти знаєш, що не потрібен нікому.
У мене вже були подруги, які працювали у стриптиз-клубі.
Вони познайомили мене з торговцем людьми.
Я вирішив втікти.
Я можу знайти любов і турботу в іншому місці.
Я не могла повірити в те, скільки заробила за одну ніч.
Я думала, що зможу контролювати те, що буде далі.
Він фотографував нас.
Я думав, що те, що вони робили
зі мною було нормально.
Я зробила зачіску і манікюр.
Я відчувала себе красунею.
Він подарував моїй родині комп'ютер і телефони.
У моїх друзів такого не було,
і я відчувала гордість.
Я просто не розумів...
що людина, яка, як я вважав, допомагала мені,
і захищала мене,
насправді була моїм сутенером.
Я любив її.
Я думав, що вона любить мене.
Але потім він почав говорити
"Оренда не безкоштовна."
Мене змусили працювати в манікюрному салоні.
Мені було лише дванадцять років
коли мене вперше продали для сексу.
Мама сказала: "Я віддаю тебе
своєму американському другу."
Я сказав "добре".
Але коли прийшов час,
я намагався сховатися від нього
за машинами на парковці.
Я не змогла уникнути побоїв.
Я благала, щоб мене відпустили додому.
Руки набрякли від роботи.
Боляче було ходити.
Я повинна була зробити те, що він хоче,
бо він заплатив за мене.
Люди продовжували запитувати що сталося,
а я продовжувала вигадувати відповіді.
Я не могла просто розказати мамі, тому що
вона б викликала поліцію,
а я цього не хотіла.
Вона не знала, що роблять ці люди.
Потім деякі люди викликали поліцію,
але вони приїжджали і їхали геть,
і нічого не змінювалося.
...І ніхто не міг мені допомогти.
Я думав, що моє життя на цьому закінчиться.
Хтось на ім'я Love146.
Я сказала, що не збираюся з ними зустрічатися, але...
але вони продовжували з'являтися.
Вони знали, що мені потрібно.
Там були люди, які допомогли нам.
Вони привели мене в Love146.
Розмовляючи з Love146
я вперше зрозуміла
що насправді зі мною відбувається.
Мені дали...
світло і...
вихід, коли я зустріла тебе.
Тепер я намагаюся пригадати
коли я злюся або мені сумно,
що плакати - це нормально.
...Але все, що сталося до цього
поступово стає дедалі меншою частиною мого життя
тому що замінюється хорошими спогадами
Моя сотрудниця Love146 мені як мама.
Вона... показала мені що...
я заслуговую набагато більшого.
Коли всі думали, що я погана дитина, що я була поганою дитиною,
вона прислухалася.
Я відчувала, що це моя провина,
але...
Тепер я можу пояснити людям як мене обдурили.
Найскладніша частина
це усідомлення того, що вони не змогли його знайти.
Я уявляю, що він за поворотом
і може застрелити мене.
Навіть якщо є люди
які продовжують знущатися над дітьми,
є більше людей, які все ще здатні любити
таких дітей, як ми.
Зараз я живу самостійно
і почуваюся чудово.
Love146 цінували мене.
Саме тут я став сильним.
Саме тут я навчилася бути коханою
і як любити себе та інших людей.
Я навчився стояти на ногах.
Я не просто чергова статистика.
Я не готова здатися.
У мене ще є сили боротися.
Я впораюся.