Ви опинилися у скруті
за тисячі миль від дому
без грошей або майна.
Таке становище може багатьох людей
довести до відчаю
і змусити проклинати долю.
Але для Зенона із Кітіону це стало початком
праці його життя та його спадщини.
Колись багатий торговець втратив усе,
зазнавши корабельної катастрофи біля Афін
близько 300 року до н.е.
Не маючи чим зайнятися,
він зайшов до книжкової крамниці,
де зацікавився читанням про Сократа.
Він продовжив пошуки та навчання разом із відомими філософами міста.
Далі Зенон почав навчати власних учнів
і започаткував філософію,
відому як "стоїцизм",
(вчення про чесноти, толерантність, і самоконтроль),
яка надихнула цілі покоління мислителів і лідерів.
Назва "стоїцизм" пішла від Стоя Пойкиле -
розписного портика,
де збиралися
для дискусій Зенон та його учні.
Сьогодні ми вживаємо слово "стоїк",
маючи на увазі когось,
хто залишається спокійним під тиском
і уникає емоційних крайнощів.
Хоч це охоплює
важливі аспекти стоїцизму,
первісна філософія була набагато глибша, ніж просто ставлення.
Стоїки вважали, що все навколо нас
взаємодіє
у павутині причин та наслідків,
пояснюючи раціональну будову Всесвіту,
яку вони називали
"логос" (надприродний світовий розум).
І, не дивлячись на те,
що ми не завжди маємо
контроль над подіями,
які впливають на нас,
ми можемо керувати
тим, як до них ставитися.
Замість того, щоб уявляти
ідеальне суспільство,
стоїк намагається давати собі раду
у світі такому, який він є,
прагнучи самовдосконалення
завдяки чотирьом основним чеснотам:
справжня мудрість -
можливість розбиратися у складних
ситуаціях логічно,
ґрунтовно та спокійно;
стриманість -
самоконтроль і помірність в усіх аспектах життя;
справедливість -
поводячись з іншими
справедливо навіть тоді, коли вони помиляються;
і мужність -
не просто при надзвичайних обставинах,
але й коли вирішуєш
щоденні проблеми
з ясним та чистим розумом.
Як писав Сенека, один з найвідоміших римських стоїків:
"Іноді навіть жити - є актом сміливості ".
Але хоча стоїцизм зосереджений на особистому вдосконаленні,
це не егоцентрична філософія.
У той час, коли за римським правом раби вважалися власністю,
Сенека закликав до гуманного поводження
і наголошував, що всім потрібно
дотримуватись однакових людських цінностей.
Стоїцизм також засуджує пасивність.
Ідея полягає в тому, що люди, які зуміли розвинути
у собі доброчесність і самоконтроль, можуть позитивно впливати на інших.
Один з найвідоміших письменників-стоїків
був одним з найкращих імператорів Риму.
Стоїцизм дав Марку Аврелію рішучість
провести імперію через дві великі війни за час його 19-річного царювання,
в той самий час, коли він переживав
втрату багатьох своїх дітей.
Через сторіччя
щоденники Маркуса
вестимуть та втішатимуть Нельсона Манделу
протягом його 27-річного ув'язнення,
під час його боротьби
за расову рівність у Південній Африці.
Після його звільнення
та, одночасно, перемоги, Мандела наголосив на мирі та примиренні,
вірячи, що, хоча кривди минулого змінити не можна,
його люди можуть протистояти їм тепер
і можуть прагнути будувати краще, більш справедливе майбутнє.
Стоїцизм був активним напрямом філософії протягом декількох століть
у Греції та Римі.
Як формальна організація, він зник,
Але його вплив триває до цього дня.
Християнські теологи, наприклад, Фома Аквінський,
захоплювалися цим напрямом
та приймали стоїчне уявлення про чесноти.
Існують теж паралелі між стоїчною атараксією, або спокоєм розуму,
і буддійською концепцією Нірвани.
Одним особливо впливовим стоїком був філософ Епіктет,
який написав, що страждання
спричиняють не події у житті, а наші
судження про них.
Це сильно вплинуло на сучасну психологію
і на рух самодопомоги.
Наприклад,
раціонально-емоційно-поведінкова терапія
зосереджується на усуненні самознищувальних установок,
які люди створюють
через свої життєві негаразди.
Існує також логотерапія Віктора Франкля.
Сформована на власному досвіді Франкля, як в'язня концтабору,
логотерапія базується на принципах стоїків.
Ми можемо використовувати силу нашої волі,
щоб наповнити наше життя сенсом,
навіть у найпохмуріших ситуаціях.