ננטשתם אלפי קילומטרים מהבית
בלי כסף או חפצים.
בעיה כזו תגרום להרבה אנשים לקלל את מצבם הנורא ולהתייאש.
אבל עבור זינו מקפריסין, זה הפך ליסוד עבודת החיים שלו ומורשתו.
הסוחר העשיר לשעבר איבד הכל כשספינתו נטרפה באתונה
בסביבות 300 לפני הספירה.
בלי הרבה אפשרויות, הוא נכנס לחנות ספרים,
החל להסתקרן מקריאה על סוקרטס,
והמשיך לחפש וללמוד עם הפילוסופים הידועים של העיר.
כשזינו התחיל לחנך סטודנטים משלו,
הוא המציא את הפילוסופיה שידועה כסטואיות,
שמסריה על מעלות, סובלנות, ושליטה עצמית
השפיעו על דורות של הוגים ומנהיגים.
השם סטואיות הגיע מסטואה פויקילה,
האכסדרה הפומבית המקושטת
בה זינו ומאמיניו התאספו לדיונים.
היום, אנחנו משתמשים במילה המדוברת סטואי
כדי לתאר אדם הנשאר רגוע תחת לחץ
ונמנע מרגשות קיצוניים.
אך למרות שזה חלק חשוב מסטואיות,
הפילוסופיה המקורית אינה רק גישה.
הסטואים האמינו שהכל סביבנו
פועל לפי רשת של סיבה ותוצאה,
היוצרת מבנה רציונלי של היקום,
לה הם קראו לוגוס.
למרות שלא תמיד אנו שולטים על הארועים שמשפיעים עלינו,
אנחנו יכולים לשלוט על הדרך בה אנו מתייחסים לדברים.
במקום לדמיין חברה אידאלית,
הסטואים מנסים להתמודד עם העולם כמו שהוא
בעודם שואפים לשיפור עצמי דרך ארבע מעלות עיקריות:
תבונה פרקטית,
היכולת לנווט במצבים מסובכים בצורה לוגית, מודעת, ורגועה;
הבלגה,
ריסון עצמי ומתינות בכל היבטי החיים;
צדק,
טיפול באחרים בהגינות גם אם שגו;
ואומץ,
לא רק במצבים יוצאי דופן,
אלא עמידה באתגרים יומיים בבהירות ויושרה.
כפי שכתב סנקה, אחד הסטואים הרומאים המפורסמים,
"לפעמים, אפילו לחיות זה פעולה של אומץ."
אבל בעוד סטואיות מתמקדת בשיפור עצמי,
היא לא פילוסופיה הממוקדת בעצמי.
בזמן בו חוקים רומאיים החשיבו עבדים כרכוש,
סנקה קרא לטפל בהם באנושיות,
והדגיש שכולנו חולקים את אותה אנושיות בסיסית.
סטואיזם גם לא מעודד פסיביות.
הרעיון הוא שרק אנשים שטיפחו
מעלות ושליטה עצמית בעצמם יכולים ליצור שינוי חיובי באחרים.
אחד הכותבים הסטואים הכי מפורסמים היה גם אחד השליטים הרומים הכי גדולים.
במשך שלטונו בן 19 השנים,
סטואיות נתנה למרכוס אאוריליוס את הנחישות להוביל את האימפריה בשתי מלחמות משמעותיות,
בעודו מתמודד עם האבדן של רבים מילדיו.
מאות מאוחר יותר, יומניו של מרכוס ינחו וינחמו את נלסון מנדלה,
במהלך 27 שנות כליאתו,
בתקופת מאבקו לשוויון גזעי בדרום אפריקה.
אחרי שחרורו ונצחונו, מנדלה דחף לשלום ופיוס,
באמונה שלמרות שחוסר השוויון של העבר לא ניתן לשינוי,
האנשים שלו יכלו להתמודד איתם בהווה
ולפעול לבניית עתיד טוב וצודק יותר.
סטואיות היתה אסכולה אקטיבית בפילוסופיה במשך מספר מאות
ביוון ורומא.
כמוסד פורמלי, היא נעלמה,
אבל השפעתה המשיכה עד ימינו.
התאולוגים הנוצריים כמו תומאס אקווינאס,
העריצו ואימצו את התמקדותה במעלות,
ויש הקבלה בין סטואיק אטרקסיה, או שלוות הנפש,
לקונספט הבודהיסטי של נירוונה.
איש סטואי עם השפעה גדולה במיוחד היה הפילוסוף אפיקטטוס,
שכתב שסבל נובע
לא מהארועים בחיינו, אלא מהשיפוט שלנו אותם.
זה הדהד בחזקה בפסיכולוגיה המודרנית
ותנועות העזרה העצמית.
לדוגמה, תרפיה התנהגותית רגשית רציונלית
מתמקדת בשינוי עמדות המכשילות את העצמי
שאנשים יוצרים בנוגע לנסיבות חייהם.
יש גם את הלוגותרפיה של ויקטור פרנקל.
שמושפעת מתקופת שהותו של פרנקל כאסיר במחזה ריכוז,
לוגותרפיה מבוססת על העיקרון הסטואי
שאנחנו יכולים לרתום את כוח הרצון שלנו כדי למלא את חיינו משמעות,
אפילו בנסיבות החשוכות ביותר.