Sziasztok! John vagyok.
Én vezetem a keresővel és gépi tanulással foglalkozó csapatokat a Google-nél.
Szerintem elképesztően inspiráló,
hogy az emberek szerte a világon
a keresőmotorokhoz folyamodnak, hogy pofonegyszerű
és hihetetlenül fontos kérdéseket tegyenek fel.
Hatalmas tehát a felelősségünk, hogy
a lehető legjobb válaszokat adjuk.
Sziasztok! Akshaya vagyok, és a Bing kereső csapatában dolgozom.
Sokszor előfordul, hogy ha elkezdjük vizsgálni
a mesterséges intelligenciát és a gépi tanulást
de azon is gondolkoznunk kell, hogyan fogják hasznosítani ezt a felhasználók,
mert végül is a társadalomra akarunk hatást gyakorolni.
Tegyünk fel egy egyszerű kérdést.
Mennyi ideig tart eljutni a Marsra?
Honnan származnak ezek az eredmények
és miért került ez a másik elé?
Oké, merüljünk bele, és lássuk, hogyan alkotta meg a keresőmotor
a kérdésünkből az eredményt.
Az első dolog, amit tudnunk kell, hogy amikor elindítunk egy keresést,
a keresőmotor ténylegesen nem megy ki a világhálóra, hogy
valós időben lefolytassa a keresésünket.
Ez azért van így, mert több mint egymilliárd honlap van az interneten,
és percenként több száz újat hoznak létre.
Ha tehát a keresőmotornak végig kellene néznie
minden egyes honlapot ahhoz, hogy megtalálja, amit keresünk,
az örökké tartana.
Ezért, hogy felgyorsítsa a keresésünket,
a keresőmotor már előre folyamatosan pásztázza a netet,
hogy rögzítse az információkat, amelyek később segíthetnek a keresésben.
Így amikor a Marsra utazással kapcsolatban keresünk,
a keresőmotornak már rendelkezésére áll az, amivel
meg tudja adni a választ valós időben.
A következőképp működik.
Az internet oldalak hálózata, amelyet hiperhivatkozások kötnek össze.
A keresőmotor folyamatosan futtat egy Spider nevű programot,
amely keresztülhalad ezeken a honlapokon,
hogy információkat gyűjtsön róluk.
Valahányszor hiperhivatkozást talál,
követi azt, amíg meg nem látogatott minden honlapot,
amit a teljes interneten talál.
Minden lapról, amit a Spider meglátogat,
rögzíti azokat az információkat, amelyekre szüksége lehet a kereséshez úgy,
hogy hozzáadja őket egy különleges adatbázishoz, amit keresőindexnek hívnak.
Most lépjünk vissza a korábbi keresésünkhöz,
és nézzük meg, ki tudjuk-e találni, hogyan állt elő a motor
az eredménnyel.
Amikor megkérdezzük,mennyi ideig tart az utazás a Marsra,
a keresőmotor mindezeket a szavakat megkeresi
a keresőindexben, így azonnal van egy listája
mindazokról a lapokról az interneten, amelyek tartalmazzák e szavakat.
De ha csak ezeket a keresőszavakat nézi,
az eredmény több millió honlap lenne,
ezért a keresőmotornak képesnek kell lennie meghatározni,
a legjobb egyezéseket, hogy azokat mutassa először.
A dolog itt kezd trükkös lenni, mert a keresőmotornak
lehet, hogy találgatnia kell, mi az amit keresünk.
Minden keresőmotor a saját algoritmusát alkalmazza
a lapok rangsorolásánál annak alapján, hogy szerinte mit akarunk.
A keresőmotor rangsoroló algoritmusa ellenőrizheti,
hogy a keresett kifejezés szerepel-e a lap címében,
ellenőrizheti, hogy a szavak előfordulnak-e egymás mellett,
vagy végezhet másféle számítást,
amivel jobban meghatározhatja
melyik lapot szeretnénk látni, és melyiket nem.
A Google találta fel a leghíresebb algoritmust
a legrelevánsabb találatok kiválasztásához egy keresésben, amely számításba veszi,
hány további honlap kapcsolódik egy adott oldalhoz.
Az elképzelés az, hogy ha sok webhely véli úgy,
hogy egy weblap érdekes,
akkor valószínű ez az, amit keresünk.
Ezt az algoritmust "page rank"-nek nevezik,
de nem azért, mert rangsorolja a lapokat (szó szerinti jelentés),
hanem azért, mert a feltalálójáról, Larry Page-ről nevezték el,
aki a Google egyik alapítója.
Mivel a honlap gyakran pénzt keres azzal, ha meglátogatják,
spammerek állandóan próbálnak módot találni arra,
hogy kijátsszák a kereső algoritmust, és oldalaik
jobb helyezést érjenek el a keresési eredményekben.
A keresőmotorok rendszeresen frissítik algoritmusukat,
hogy megelőzzék hamis és megbízhatatlan lapok előre kerülését.
Végül is a mi feladatunk, hogy figyeljünk
ezekre a a nem megbízható lapokra úgy,
hogy megnézzük a webcímet, és
és meggyőződünk róla, hogy megbízható forrás-e.