האזור שמקיף את הקוטב הצפוני
אולי נראה כמו סביבה קפואה ושוממת בה שום דבר לא משתנה.
אבל הוא למעשה מערכת טבעית מורכבת ומאוזנת בעידון,
והמיקום הקיצוני שלה עושה אותה רגישה לתהליכי משוב
שיכולים להגביר אפילו שינוים קטנים באטמוספירה.
למעשה, מדענים פעמים רבות מתארים את הארקטי כקנרית במכרה פחם
כשזה מגיע ללחזות את ההשפעה של שינוי אקלים.
סוג אחד עיקרי של משוב אקלימי כולל החזרה.
משטחים לבנים, כמו שלג וקרח,
מאוד יעילים בהחזרת אנרגית השמש חזרה לחלל,
בעוד אדמה כהה יותר ומשטחי מים סופגים הרבה יותר אנרגית שמש מגיעה.
כשהארקטי מתחמם רק מעט, חלק מהשלג והקרח נמסים,
וחושפים את האדמה והאוקיינוס מתחתם.
החום המוגבר שנספג על ידי המשטחים האלה גורם לאפילו יותר המסה.
וכך האלה.
ולמרות שהמצב הנוכחי בארקטי עוקב אחרי מגמות התחממות,
ההפך גם אפשרי.
ירידה קטנה בטמפרטורות תגרום לעוד קיפאון,
ותגדיל את כמויות השלג והקרח המחזירים.
זה יגרום לפחות אור שמש שיספג,
ויוביל למחזור של קירור כמו בעידני הקרח הקודמים.
קרח הים הארקטי אחראי גם למנגנון משוב נוסף
דרך בידוד.
על ידי יצירת שכבה על פני האוקיינוס,
הקרח משמש כחוצץ בין האויר הארקטי הקפוא
והמים היחסית חמים יותר מתחתיו.
אבל כשהוא מדקק, נשבר, או נמס בכל נקודה,
חום בורח מהאוקיינוס,
מחמם את האטמוספירה וגורם ליותר קרח להמס.
שתי אלו הן דוגמאות ללולאות משוב חיוביות,
לא בגלל שהן עושות משהו טוב,
אלא בגלל שהשינוי ההתחלתי מוגבר באותו כיוון.
לולאת משוב שלילית, מצד שני,
היא כשהמצב ההתחלתי מוביל להשפעות
שעובדות בכיוון הנגדי.
קרח נמס יכול לגרום לסוג של לולאה שלילית
על ידי שיחרור לחות לאטמוספירה.
זה מגביר את כמות ועובי העננים הקיימים,
שיכולים לקרר את האטמוספירה על ידי חסימת עוד אור שמש.
אבל לולאת המשוב השלילית הזו היא בעלת חיים קצרים,
בשל הקייצים הארקטיים הקצרים.
בשאר השנה, כשהשמש נדירה,
הגברת הלחות והעננים
למעשה מחממת את פני השטח על ידי לכידת חום כדור הארץ,
והופכת את לולאת המשוב לחיובית למעט כמה חודשים.
בעוד לולאות משוב שליליות מעודדות יציבות
על ידי דחיפת מערכת לשיווי משקל,
לולאות משוב חיוביות מערערות אותו על ידי אפשור סטיות גדולות יותר ויותר.
ולהשפעה המוגברת לאחרונה של משובים חיוביים
אולי תהיה השפעה מעבר לארקטי.
על פלנטה מתחממת,
המשובים האלה מבטיחים שהקוטב הצפוני מתחמם בקצב מהיר יותר מקו המשווה.
הפרש הטמפרטורה המופחת בין שני האזורים
יכול להוביל לזרמי סילון איטיים יותר
ולהפחתה בסירקולציה האטמוספרית הלינארית בקוי הרוחב האמצעיים,
שם רוב אוכלוסית העולם מתגוררת.
הרבה מדענים מודאגים שהשינוי בתבניות מזג האוויר
ישפיע יותר זמן ובצורה קיצונית יותר,
עם שינויים קצרים שיהפכו לגלי קור ארוכים יותר
גלי חום, בצורות ושטפונות.
אז הרגישות של הארקטי לא רק משרתת כמערכת התרעה מוקדמת
לשינויי אקלים לשאר הפלנטה.
לולאות המשוב שלו יכולות להשפיע עלינו בדרכים ישירות ומיידיות יותר.
כמו שמדעני אקלים מזהירים פעמים רבות,
מה שקורה בארקטי, לא תמיד נשאר בארקטי.