În 1948, oftalmologul spaniol Jose Ignacio Barraquer Moner
se săturase de ochelari.
Voia o soluție pentru vederea încețoșată care să repare ochiul în sine,
fără a se baza pe un ajutor extern.
Dar operația pe care a conceput-o nu era pentru cei slabi de înger.
Barraquer a început prin eliminarea părții frontale a corneei
și punerea acesteia în nitrogen lichid.
Utilizând un strung minuscul, el modela corneea înghețată
astfel încât să aibă forma necesară pentru corectarea vederii pacientului.
Apoi dezgheța discul și îl cosea la loc.
Barraquer a numit această procedură keratomileuză,
inspirat de cuvintele grecești pentru „a sculpta” și „cornee”.
Și chiar dacă sună ciudat, tehnica lui a dus la rezultate demne de încredere.
Deci cum funcționa operația lui Barraquer?
Keratomileuza corectează ceea ce numim erori de refracție:
imperfecțiuni ale modului în care ochiul focalizează lumina.
În mod ideal, corneea și cristalinul focalizează împreună lumina
pe suprafața retinei,
dar câteva tipuri de erori de refracție pot deteriora acest sistem fragil.
La persoanele cu miopie,
o cornee bombată focalizează lumina în fața retinei.
La persoanele cu hipermetropie, defectul e invers:
lumina este focalizată dincolo de retină.
Iar la persoanele cu astigmatism, corneea are două curburi diferite
care focalizează diferit lumina, rezultând o vedere încețoșată.
Până și cei cu vederea perfectă vor suferi la un moment dat de presbiopie
sau „ochi îmbătrâniți”.
Odată ce proteinele din cristalin îmbătrânesc, acesta crește în mărime.
Până la 45 de ani, cristalinul e deja prea mare
pentru a-și schimba ușor forma și punctul de focalizare.
Ochelarii și lentilele de contact corectează aceste defecte de refracție.
Dar, așa cum arată operația lui Barraquer,
putem să modificăm însăși forma corneei;
mutând punctul de focalizare mai în spate sau mai în față,
sau reîntregind o imagine divizată.
Din fericire, chirurgii oftalmologi de azi pot sculpta corneea
cu instrumente mai puțin invazive.
În operațiile de corectare a dioptriei, chirurgii folosesc laser excimer.
Aceste instrumente sunt atât de precise, încât pot grava cuvinte pe un fir de păr.
Pentru a reuși să facă aceste incizii extrem de fine,
chirurgii utilizează o tehnică numită fotoablație.
Asta permite laserului să evapore țesut organic
fără a supraîncălzi țesuturile oculare înconjurătoare.
Așadar, cum funcționează operația cu laser?
Primul pas este separarea stratului subțire care învelește corneea.
Separarea poate fi făcută cu o lamă plată, subțire sau cu un laser femtosecond
care produce milioane de bule de plasmă
pentru a crea un plan sub suprafața corneei.
Chirurgii ridică apoi suprafața excizată pentru a expune interiorul corneei.
Ghidați de eroarea de refracție și de forma corneei,
laserul excimer sculptează robotic interiorul expus al corneei
în forma corespunzătoare.
Procesul acesta durează mai puțin de 30 de secunde per ochi.
La final, incizia este închisă,
iar marginile ei se închid natural în doar câteva ore.
Pentru că operația cu laser este făcută direct pe ochi,
ea este descrisă ca fiind „in situ” sau „la fața locului”.
Numele său complet e „keratomileuză in situ asistată laser“,
dar probabil că o cunoașteți sub denumirea de LASIK.
În esență, această tehnică sculptează prescripția pentru lentile de contact
direct în corneea pacienților.
Ca orice procedură chirurgicală,
LASIK are anumite riscuri.
Unii pacienți pot avea vederea încețoșată,
defect ce nu poate fi corectat cu ochelari.
Dar în prezent tehnica nu îți poate afecta ochii mai mult
decât purtarea zilnică, timp de un an, a lentilelor de contact.
Astăzi, o tehnică numită SMILE, permite chirurgilor să sculpteze corneea
prin incizii și mai mici -
reducând și mai mult timpul de recuperare.
Iar laserele nu corectează doar trei tipuri de erori de refracție -
această tehnologie poate repara îmbătrânirea ochilor.
Printr-o tehnică numită chirurgie laser combinată,
chirurgii ajustează un ochi pentru a vedea mai bine la distanță,
iar celălalt pentru a vedea mai bine de aproape.
Diferența dintre cei doi ochi este suficient de mică
încât majoritatea pacienților își reîntregesc imaginea,
ceea ce permite ochilor să funcționeze împreună la orice distanță.
Progresele în tehnologia laser continuă să facă operațiile de corectare a vederii
mai eficiente și accesibile.
Curând, viziunea lui Barraquer a unei lumi fără ochelari
ar putea în sfârșit deveni realitate.