["Art21 Extended Play"]
[«Ліз Ларнер: спотворення форми кольором»].
Ця нога здається нижчою,
але я думаю, що це також скручування тетраедра
що надає йому такого вигляду.
Це моя улюблена скульптура в Лос-Анджелесі -
а може, й будь-де.
Це "Дим" Тоні Сміта, його привезли сюди у 2008 році.
Ви можете побачити гексагон з усіх цих різних ракурсів.
Він не в сітці.
Це чудовий приклад потоку,
і це виводить його далеко за межі математики,
хоча це все про математику. [ СМІЄТЬСЯ ]
Атріум Ахмансона,
це був майже мертвий простір в LACMA.
Це був просто простір, через який ти проходив,
звідси туди і назад.
І ось ми виносимо цю неймовірну скульптуру у простір
дійсно змінила її.
(ЗВУК КРОКІВ)
Навіть якщо доводиться поспішати крізь простір,
все одно це чудовий досвід щоразу і з будь-якого боку.
Просто побачити, на що здатна скульптура,
Це, на мою думку, один з найкращих
прикладів того, що коли-небудь було.
І тепер, коли LACMA переїжджає,
Я повернуся сюди ще багато разів, перш ніж будівлю знесуть.
Я читав ще дещо про Тоні Сміта,
що "Ви можете взяти його в будь-якому кольорі, аби він був чорним".
[СМІЄТЬСЯ]
Знаєте, він дійсно обмежився тим, що
не збожеволіти від кольору
тому що форма дуже важлива.
Ми не дуже звикли до того, що кольори спотворюють форму, не дотримуючись її.
Колір - це величезна частина нашого сприйняття,
щоб мати можливість використовувати його як матеріал,
і змусити його працювати об'ємно - і не використовувати його лише графічно -
це те, що мені дуже цікаво.
Можна отримати багато задоволення, розглядаючи мінімалізм.
Між об'ємом, масою і густиною не обов'язково має бути відповідність
і це здавалося чимось дійсно захоплюючим, щоб спробувати попрацювати з цим.
Я сказала гексаграма чи гексагон?
[ІНТЕРВ'ЮЕР, ЗА ЕКРАНОМ] Гексагон.
[ЛАРНЕР] Гаразд!
[СМІЄТЬСЯ]