בואו נדבר על תיבת המידע החדשה לתרגום בממשק אמרה
ועל כמה שימושית היא יכולה להיות למתמללים ולמתרגמים.
כל פעם שאתם לוחצים על כתובית כדי להתחיל לערוך אותה,
אתם תראו את החלון הקופץ הזה.
אולי תשימו לב שהיא מתחילה עם מידע מתוזמן,
אבל פה, אני אתמקד במה שאתם יכולים לעשות עם המידע האחר בחלון,
זה אומר, מספר התוים בתרגום
ומספר התוים לשנייה.
ראשית, בואו נדבר על...
42
בשפות שמשתמשות באלפבית הלטיני,
אם הכתוביות שלכם הן באורך יותר מ 42 תוים,
אתם צריכים לחלק אותם לשתי שורות.
זה הופך את הכתוביות לקלות יותר לעקיבה
ומונע מנגנים לא מקוונים מלשבור אותן בדרכים מוזרות.
בתיבת המידע החדשה, אתם יכולים לראות גם את אורך הכתוביות
ואת מספר התוים בכל אחת משתי השורות.
כשסך אורך הכתוביות בתיבה עובר את 42 התוים,
זה אומר שאתם צריכים לחלק את הכתוביות,
אבל גם שאתם צריכים לחשוב על איך לחלק אותן.
אחרי הכל, זה לא שאתם רוצים שתהיה לכם שורה אחת של 42 תוים
ואז שורה אחת ובה רק תו אחד.
אז, חשבו על לחלק אותה בצורה ששתי השורות קרובות ככל האפשר באורכן.
ותנו לי לתת לכם דוגמה.
הכתובית הזו היא באורך של 51 תווים.
עכשיו, אתם יכולים לחלק אותה ככה,
עם שורה אחת של 14 תווים ושורה נוספת של 36 תווים,
אבל זה יהיה פשוט יותר לקרוא אם תחלקו את השורות בצורה יותר מאוזנת,
כמו פה, עם שורה אחת של 27 תווים ותחתה עוד שורה של 23 תווים.
כששוברים כתוביות לשורות,
נסו גם לשמור "שלמות תחבירית"
מה שזה אומר זה שאתם לא רוצים לחלק ביטויים
שלשונית עובדת כ"דבר אחד."
לדוגמה, באנגלית,
אתם רוצים לשמור את מילות החיבור (לא רלוונטי בעברית - רק ה הידיעה)יחד עם שם העצם,
שם התואר עם שם העצם שהוא משנה
ומילת היחס עם הדבר אליו היא מתייחסת.
אתם יכולים למצוא יותר על שבירת שורות במדריך ב OTPedia שלנו
שנקרא "איך לשבור שורות."
עכשיו, לדבר השני שאנחנו יכולים ללמוד מתיבת המידע הזו.
מספר התווים לשניה,
שידוע גם כ...
מהירות הקריאה.
מפני שאחרי הכל, זה לא רק נוגע לכמה ארוכות הכתוביות,
אלא גם לכמה זמן הן נשארות על המסך
וכמה זמן אנחנו נותנים לאנשים לקרוא אותן.
מהירות הקריאה האידיאלית לשפות שמשתמשות באותיות לטיניות
היא בערך 15 עד 21 תווים לשניה.
אבל מאיפה המספר הזה מגיע, ולמה הוא חשוב?
ובכן, מהירות הקריאה אומרת לכם כמה ארוכות יכולות להיות הכתוביות.
לדוגמה, אם יש לכם כתובית עם 40 תוים
שמוצגת על המסך שתי שניות,
אתם צריכים שהצופה יקרא רק 20 תווים לשניה
שזה סביר לגמרי,
אז 40 תווים יהיו בסדר במקרה הזה.
אבל אם אותן כתוביות היו נשארות על המסך רק שניה אחת,
זה אומר שהצופה צריך להיות מסוגל לקרוא את כל 40 התווים בשניה,
שזה בלתי אפשרי לרוב האנשים לעמוד בקצב כזה,
וזה אומר שהכתובית צריכה להיות מקוצרת.
למרבה המזל, אתם לא צריכים לחשב את כל הדברים האלה בראש שלכם,
מפני שתיבת המידע החדשה בממשק אמרה
תעשה זאת בשבילכם.
בואו נראה דוגמה למה שמירה על מהירות קריאה נוחה היא חשובה.
בקליפ הקצר הזה של הרצאה מ TEDxNoviSad של דרגנה מריינוביץ',
מהירות הקריאה של כל הכתוביות היא יותר מ 21 תוים בשניה
ומה שקרה מייד אחרי השנה הראשונה של הפרוייקט הזה
היה שקיבלתי את מה שיהיה הפרוייקה הארכיטקטוני הגדול הראשון שלי,
שהיה לטייח את כל השטח של מדרגות בגובה ארבע קומות
שהיו ממוקמות בבניין נחמד
שהיה ממוקם בעיר מפורסמת גרנובל בצרפת.
זה, בשבילי, היתה תקופה של ארבעה חודשים של אימונים קשורי עבודה
שהיו בעיקר בצרפת אבל גם בחלקם בבולגריה
ואחרי שזה הסתיים, התחלתי ללמוד שוב.
הפעם, זה היה לימוד ארכיטקטורת כדור הארץ של ספרד ופורטוגל.
כשהייתי מסוגלת לבסוף לחזור הביתה, מייד התחלתי את פרוייקט התואר השני שלי
שהיה על ארכיטקטורת כדור הארץ של המחוז העצמאי של ווייוודינה.
אז, מישהו זוכר מה קרה בבולגריה?
ואיפה היה הבניין היפה?
לקליפ הקודם, שיניתי את הכתוביות באנגלית
שנוצרו על ידי טטטיאנה ייוודיק ונבדקו על ידי איבנה קורום,
ועשיתי אותן ארוכות יותר, עם מהירות קריאה הרבה יותר גבוהה מהערכית הנוחים.
הנה אותו קליפ עם הכתוביות המקוריות,
אז, עם מהירות קריאה מושלמת של לא יותר מ 21 תווים לשניה.
אחרי השנה הראשונה, קיבלנו את העבודה הגדולה הראשונה:
לטייח את גרם המדרגות בן ארבע קומות בבניין בגרנובל,
שאחריו היה לי נסיון בעבודה של ארבעה חודשים,
חלקם בצרפת וחלקם בבולגריה,
ואז למדתי ארכיטקטורת כדור הארץ של ספרד ופורטוגל.
חזרתי הביתה והתחלתי את פרוייקט התואר השני שלי
על ארכיטקטורת כדור הארץ של ווייוודינה.
הרבה יותר קל לעקוב, נכון?
העניין עם קצב קריאת הכתוביות
הוא שבנוסף לקריאת הכתוביות,
הצופה צריך לעבד מידע נוסף,
כמו שפת הגוף של הדובר והאינטונציה
ותוכן על המסך כמו שקופיות ותמונות.
וזה אולי יהיה קשה לעקוב אחרי הכתוביות עצמן
אם הן נעלמות מהר מאוד.
בעיקר אם הצופה לא מבין את השפה המקורית
מספיק טוב כדי לעזור להם להבין מה קורה.
ולמזלנו, תיבת המידע החדשה באמרה
עוזרת לכם לראות מתי מהירות הקריאה עוברת את הסף של 21 תווים לשניה
וכך, זה מראה לכם איפה אתם יכולים לעזור לצופים לעקוב אחרי ההרצאה.
כדי לתקן את מהירות הקריאה,
משתמשים מתקדמים יותר אולי ירצו לשנות את התזמון של כמה כתוביות בעייתיות,
אבל כמעט בכל מקרה הכלי העיקרי שלכם יהיה...
דחיסה.
מה שאומר, לנסות להביע את אותה משמעות בכתובית קצרה יותר.
לדוגמה, תרגום כמעט מילולי
כמו "עכשיו, מה שהייתי רוצה לתת לכם פה היא עוד דוגמה,"
עם 70 תווים,
יכול להשתנות ל...
"הייתי רוצה לתת לכם עוד דוגמה,"
שנדחס ל 37 תווים
ואולי אומר שזה יאפשר לצופה לקרוא את זה
לפני שזה יעלם מהמסך.
לנסות למצוא דרך לדחוס את הכתוביות זה כיף,
והממשק החדש עוזר לכם
בכך שהוא מראה לכם כשדחיסה נדרשת,
אבל גם כשאתם יכולים בלעדיה.
אתם יכולים ללמוד יותר על דחיסת כתוביות
ולמצוא אסטרטגיות ודוגמאות דחיסה נוספות
במדריך אחר ב OTPedia,
שנקרא בפשטות "How to compress subtitles."
אני מעודד אתכם לחקור את הממשק החדש
ואת הכלים החדשים והמועילים האלה שהוא מציע.
ובינתיים, תרגום ותמלול נעימים!