[Бушвік, Бруклін]
У фотографії вся фішка і упралінні крихітними амплітудами світла.
[Нью-Йорк під об'єктивом]
Кілька років тому
я попросила подругу дещо пошукати у моїй фотолабораторії,
повідкривати деякі коробки.
В одній з них був непроявлений папір.
Вона каже,
"Тут нічого нема, тільки ці персикові фотошпалери".
[Мерая Робертсон, митець]
І я одразу, "Ніякі це не шпалери!",
наче всі клавіші на піаніно вдарили водночас: "Ніііі!"
[Хімічні реакції Мераї Робертсон]
[4 роки тому]
Я почала бавитись з папером, що вважався зіпсутим.
Або цей папір піде у сміття,
або я щось з ним помудрую.
У кінці робочого дня
я просто виливала на нього залишки хімічних розчинів.
Краї принтів завжди виходять трішки замурзані від реактивів
коли працюєш у темній кімнаті.
Звично це розглядають як недолік,
або відрізають ті частини.
Я люблю робити щось значиме із небажаних речей,
розбурхуючи той безлад ще більше.
[МЕТЬЮ ДІПЛ] Ти зі мною зараз через маску розмовляєш?
[РОБЕРТСОН] Ага!
[ДІПЛ] Ясно.
Я їй щойно дзвонив,
вона поки що не може говорити,
[48 годин до відкриття]
але вона закінчить о пів на четверту.
Сьогодні все відбувається з затримкою,
повільніше, ніж зазвичай.
[Метью Діпл, галерист]
[РОБЕРТСОН] Коли ти молодий, тебе ніщо не відволікає
від того, щоб дороблювати все до останньої хвилини.
Мозок просто не зупиняється.
Шматки раніше беззв'язних ідей
раптово об'єднуються у ясну картину.
Ці ідеї походять
або від фотографії, або від малювання,
але я не вкладаю у процес ніяких сторонніх концепцій,
не силкуюсь щось підправляти.
Усе це просто ряд хімічних реакцій на листі паперу.
Я попирскала мокрий папір,
спрей потрапив на краплі,
і вони розпливлися.
Проявник темний,
а фіксатор світлий.
Коли використовуєш лише один з них, то знаєш,
яким буде результат.
Та коли вони контактують з водою і кожен з них має різні властивості,
тоді починаються сюрпризи.
Я можу спробувати нахитрувати,
але реактиви не підваладні моїй команді.
Неочікувано папір забарвлюється у червоно-пурпуровий колір,
або в зеленуватий через те, що проявник був холодний;
коли фіксатор і проявник змішуються,
проступають жовтий і помаранчевий.
Де-не-де відбуваються геть незрозумілі реакції,
що потім створюють якийсь лавандо-хіппі-райдужно-єдинороговий колір.
Це невловиме таїнство.
Я починаю з певного задуму,
але найкращі роботи ті, які виходять за межі плану.
Я навіть не розумію, що відбувається десь у 75% часу,
та коли я промиваю вже готові зображення, я думаю, "Вони чудові!"
"Хто це таке гарне зробив?" [CМІХ]
[ДІПЛ] Вона створює, так би мовити, продуманий
чи контрольований хаос,
а потім дивиться, що з цього виходить,
чи результат гарний, вдалий чи невдалий.
Я думаю, вона добре розуміє,
що не все буде мати успіх.
[РОБЕРТСОН] Ні!
Все в порядку.
Ні, воно...
Не торкайтеся, будь ласка!
Воно...не...
Ні, ні, все добре.
Я не знаю як пояснити що робити.
[галерея American Contemporary]
[вулиця Бауері, Манхеттен]
[ЛІСА] Ще щось?
[РОБЕРТСОН]
[ЖІНКА] Ось Метью Діпл.
[ДІПЛ] Приємно познайомитись!
Вона використовує рамки як елемент експонату.
[РОБЕРТСОН] Я дуже хотіла працювати
з металізованим папером.
Але поки мої руки до того дійшли,
їх перестали виробляти листами,
лише у сувоях.