In 1832, matematicianul Carl Grauss
si profesorul de fizica Wilhelm Weber
au creat un sistem care le permitea sa comunice
de la distanta in timp ce desfasurau experimente -
conectand observatorul cu laboratorul de fizica.
Ei au rezolvat o problema foarte importanta,
care era mai mult o enigma:
cum sa transmita toate literele alfabetului
folosind un circuit - sau o linie.
Iar sistemul lor folosea un galvanometru
deoarece se stia ca curentul electric, trecand printr-o
bobina, creaza un camp magnetic care strabate
centrul spirei, putand devia un ac.
Dar in loc sa miste pur si simplu un ac de la distanta
sistemul lor a folosit un comutator
care ar putea sa inverseze instantaneu directia curentului.
Acest lucru ar determina inversarea
campului magnetic din jurul bobinei,
iar acul ar devia fie la dreapta, fie la stanga
in functie de directia curentului --
oferindu-le astfel doua evenimente de semnalizare diferite --
sau "simboluri" -- deviere la dreapta sau la stanga.
Cel mai important, el a atribuit simboluri
mai scurte pentru literele cele mai obisnuite.
[De exemplu], 'A' a fost o deviere unica la dreapta
Iar 'E' a fost o deviere unica la stanga.
Si a folosit codurile mai lungi pentru literele mai putin folosite,
cum ar fi 'K', care a constat in trei devieri la dreapta.
Si in acel moment, viteza de transmisie
era in jur de noua litere pe minut.
Toate acele de telegraf care au urmat
aveau aceeasi limitare --
si aceasta consta intr-o problema de inginerie.
"Viteza de semnalizare" era redusa.
Acum viteza de semnalizare consta in
numarul de devieri pe minut
care puteau fi transmise si receptionate cu precizie.
Si daca se comprimau laolalta evenimentele de semnalizare
persoana care receptioneaza ar fi fost confuza din cauza variatiilor rapide
care produc erori --
la fel cum notele cantate la un pian in mod sustinut se vor imbina
si vor deveni mai putin distincte -- daca sunt cantate rapid.
Si, in timp viteza de semnalizare
a fost imbunatatita incremental.
Una dintre imbunatatiri a constat in adaugarea unui magnet
permanent de mici dimensiuni la partea exterioara a bobinei.
Acest lucru a contribuit la retragerea acului inapoi
in pozitia neutra, dupa fiecare deviere.
Si aceste modele au stat la baza unei game largi de
ace de telegraf, care au fost instalate in intreaga Europa.
Compania de telegraf electric
a fost prima companie de telegraf publica.
A fost creata in 1846, dupa ce proprietarii au achizitionat
principalele brevete de telegraf cu ac de la acea vreme.
Dar viteza diverselor telegrafe cu ac
nu a depasit niciodata in jur de 60 de litere pe minut -